290 R. Collett. 



S omateria steller i , (Pall.) 1769. 



Vintertilhold i Norge. Overvintrende forekommer denne 

 Art hvert Aar i større eller mindre Antal ved Finmarkens 

 Kyster, dog idethele sparsomt vestenfor Porsangerfjorden (i 

 Vest-Finmarken) ; mest aarvis er den i Varangerfj orden, og 

 den fældes i Regelen i ikke ubetydeligt Antal hver Vinter 

 ved Vardø, skjønt den ogsaa angives her i enkelte Aar at være 

 sjelden eller mangle (saasom Vinteren 1882 — 83). 



Det sydligste Punct, hvor den endnu viser sig fra og til 

 uden at kunne kaldes helt tilfældig, er ved Tromsø, hvor 

 enkelte Individer ogsaa i de senere Aar ere skudte (saaledes 

 i Dec. 1879, Deo. 1881). 



Ligesom hos S. spectdbilis angives disse Vinterflokke 

 hovedsagelig at beståa af ældre og udfarvede Individer. Dog 

 vil kun et øvet Øie i Afstand kunne kjende Unghannerne fra 

 Hunneme, og det er ialfald sikkert, at en Del af de mørkfar- 

 vede Individer beståa af yngre af begge Kjøn. 



Af de 16 indenlandske ExpL, som Univ. Mus. for Tiden 

 eier af denne Art, ere 6 yngre Individer i sin 2den Vinter- 

 dragt, Hesten udfarvede. 



Unghannen 2den Vinter (1^2 Aar gammel). Ungfugl e- 

 dragten bæres sandsynligvis af begge Kjøn hele det første 

 Aar. Først ud paa Høsten den 2den Vinter begyndte Han- 

 nerne at faa Spor af den brogede Dragt. 



Allerede paa et tidligt Stadium af dette kunne begge 

 Kjøn med Lethed kjendes fra hinanden ved Strubens Farve r 

 idet denne (tilligemed Halsringen) altid hos Hannen er brun- 

 sort (Grunden af Fjærene hvid eller hy^dagtig), medens Hun- 

 nens Strube er rustgul. 



Den 2den Vinter er Unghannernes Dragt kj endelig, for- 

 uden ved Strubens og Halsringens Farve, tillige ved de lange 

 indre Skulderfjære, der tidligt paa Vinteren begynde at faa 

 en snehvid Farve, som efterhaanden bliver stærkt iøinefal- 

 dende i den iøvrigt mørkt brunsorte Overside. Paa Siderne 

 af Brystet ere ligeledes et halvt skjult hvidt Parti, idet Fjæ- 

 rene her ved Grunden ere hvide. Hele Underlivet bærer 

 iøvrigt endnu Ungfuglens tverbaandede Dragt; længere hen 

 paa Vaaren blive disse Tverbaand noget mindre tydelige. 





