302 R. Collett. 



Ventrïkelen af de ovenfor omtalte nyklækkede Unger 

 indeholdt Coleopfera, hvoriblandt kunde kj endes Smaastykker 

 af Cardbus granulatus ; hos de større Unger fra Frøjen fandtes 

 Fisk (røvede Silde-Unger), samt nogle Smaakviste. Hos de 

 næsten voxne Unger (Orre, Jæderen 21de Juli 1892) fandtes 

 ligeledes blot Fiskelevninger og grovt Grus. 



I Ventriklerne af de 2 fuldvoxne Unger fra Tamsø i 

 Porsanger fandtes blot Bær af Rubus chamaemorus, der netop 

 vare modne, og i Overflod forekommer paa Øen. Ogsaa hes 

 et ældre Individ (Frøjen den 23de Juli 1884) fandtes alene 

 Bær (af Arctostaphylos alpina). 



Arts -Diagnosen. Det er vanskeligt at angive sikre Cha- 

 racterer, hvorved denne Art i yngre (ikke udfarvet) Stand, 

 kan skilles fra St. parasiticus. En Character, som jeg tidligere 

 ansaa som brugbar *), nemlig at hos St. crepidatus have mindst 

 4 af de yderste Vingefjær hvide Skafter, hos St. parasiticus 

 blot de 2, har ikke i alle Tilfælde vist sig constant, idet 

 undertiden ogsaa Ungerne af førstnævnte Art blot have 2 

 hvidskaffcede Vingefjære, medens de nærmeste ere mer eller 

 mindre tydeligt brunlige. 



Næseborenes Stilling synes ligeledes vanskelig at frem- 

 byde nogen constant Forskjel. Vistnok er Næbneglen hos 

 den udvoxede St. parasiticus længer i Forhold til den øvrige 

 Del af Næbbet, end hos St. crepidatus, men dette er utydeligt 

 hos Ungerne. 



Tars-Længden er maaske den eneste nogenlunde sikre Vei- 

 leder, idet denne hos St. crepidatus sjelden er under 42 mm - 7 . 

 hos St. parasiticus sjelden over 38 mjn \ 



M. Totall. 497 mm > V. 330 mm. h. 220 mm. Tamsø, Porsanger 8 Aug. 83. 

 M. — 503 - „ 333 - „ 198 - Frøjen 23 Juli 1884. 

 Fem.— 493 - „ 330 - „ 205 - Tamsø, Porsanger 8 Aug. 83 



Stercorarius parasiticus, (Lin.) 1766. 



Udoredelse. Som en hos os hovedsagelig alpinsk Art har 

 den sin fornemste Udbredelse i Finmarken, hvor den ruger 



») Nyt Mag. f. Naturv. 18de B. p. 221 (1871). 



