310 E. Collett. 



i flere Skrifter, der berøre dens Forekomst hos os, anført som 

 rugende hist og her langs Landets nordligste Kyster. Da 

 den i de fleste Aar træffes mere eller mindre talrigt i Varan- 

 gerfjorden hele Sommeren over, er det saaledes antaget, at den 

 har ruget paa Renøen ved Vardø blandt de store Colonier af 

 L. argentatus og L. rnarinus, som her have Tilhold. 



Under 2 Besøg paa Vardø, i Juli 1883 og Juli 1885, 

 undersøgte jeg de 2 store Æg-Holmer Renø og Hornø, for 

 om muligt at constatere dens Optræden her som Rugefugl, 

 men uden Held. Jevnlig observeredes Individer i Sundene 

 og paa Havet, men næsten aldrig paa de 2 Øer, hvor de 

 øvrige Arter netop havde Unger i tusindvis. Blandt de iagt- 

 tagne Individer vare de fleste yngre og ikke udfarvede, men 

 ogsaa ældre fandtes deriblandt; alle søgte de sin Føde helst 

 i Nærheden af Hvalfanger-Etablissementerne, der netop paa 

 denne Tid vare i Virksomhed. 



Allerede i 1853 opfører, som bekjendt, Schrader 1 ) i sine 

 „Beobachtungen d. Vögel Lapplands", at L. glaucus i stort 

 Antal ruger paa Øerne ved Vardø (Renø og Hornø); Re- 

 derne, der beskrives som vide Fordybninger paa Marken, 

 indeholdt den 17de Mai (1844) Æg, 3—4 i Tallet. Hvis 

 Schraders Iagttagelse har været rigtig, er denne Art, fra at 

 være en normal og hyppig Rugefugl paa denne Localitet, i 

 Løbet af forholdsvis kort Tid helt (eller næsten ganske) for- 

 svundet herfra som saadan. 



Men da Schrader samtidigt helt forbigaar L. argentatus 

 som rugende Art ved Vardø, idet denne efter hans Forme- 

 ning ikke rugede saa langt mod Nord, er det sandsynligt, at 

 en Forvexling af de 2 Arter har fandet Sted, idet L. argen- 

 tatus vistnok altid har ruget her i stort Antal. 



Det er ligeledes sandsynligt, at Arten ikke vil kunne 

 paavises rugende ved nogen sydligere Localitet, og at idethele 

 hverken L. glaucus eller L. leucopterus ruger ved Norges 

 Kyster. 



Trækket. I Varangerf jorden kunne de, som ovenfor nævnt, 

 i enkelte Aar være talrige hele Sommeren, saavel de ældre, som 

 aarsgamle Individer; i de øvrige Finmarksfjorde indfinde de 



i) Journal f. Ornithologie, 1853, p. 313. 



