91 
telysselkä, hvarstädes med sänklodet uppfångades s. k. ärt- 
malm på 11 å 16 fots djup imellan och omkring de små 
holmarne Verkosaari och Puskansaari samt på 25 fots djup 
litet nordligare vid Puskanniemi; och imellan denna udde 
och Kihtelyssaari, som ligger 3/, verst ut i fjärden, funnos 
ännu i dybotten på 40 fots djup mycket små malmkorn, s. k, 
krutmalm, i ganska riklig mängd. 
Men blott på ett enda ställe inom hela området i fråga 
har jag funnit spår af myrmalm, näml. uti Maksjoki by in- 
vid rån mot Sjundeå socken och nära Gunnars by i öster. 
I en äng derstädes påträffades uti gulgrå roststrimmig åker- 
lera nära dagytan spridda till det yttre anfrätta hårda styc- 
ken som i brottet visade sig bestå af limonit; möjligen äro 
de återstoder efter någon jernockra afsättande källa, som for- 
dom måhända funnits der men sedermera upphört att flöda. 
Redan i förra århundradet voro frågorna om sjömal- 
mernas uppkomst och om den tid inom hvilken de regene- 
reras föremål för de svenske bergsmännens forskningar. 
Sedan dess har både på vestra och östra sidan om Botten- 
viken samlats en mängd af iakttagelser rörande dessa äm- 
nen och i senaste tider det förra spörjsmålet blifvit behand- 
ladt i en omfattande undersökning af Stapff") äfvensom i 
en afhandling af Arppe””"), till hvilka utmärkta arbeten slu- 
ter sig en helt nyligen af Thoreld +) utgifven, på egen rik 
”) F. M. Stapff: Om sjömalmers uppkomst (Jernkontorets An- 
nåler, Ny Serie, 20:de årg. 1865, bid. 67. f. Stockholm, 1865). 
"+) A. E. Arppe: Några betraktelser öfver jernets naturalhisto- 
rie med afseende isynnerhet å sjö- och myrmalmers uppkomst och be- 
skaffenhet (Öfvers. af Finska Vet. Soc:s Förhandl. XI. 1868—1869, 
sid. 100. ff.). 
") A. F, Thoreld: Eger man säker kännedom om förloppet 
för sjö- och myrmalmers återväxt? och om så är, huru långt är detta 
tidsförlopp? (Geolog. Fören:s i Stockholm Förhandl. Bd III, N:o i 
Sid. 20. ff. Stockholm. 1876). 
