112 
IX: 6 styf roststrimmig och oskiktad lera. 
11 &c. blå plastisk och skiktad lera. 
Granska vi nu närmare dessa jordborrningar och jäm- 
föra dem med hvarandra, erhålles som resultat för de vid- 
sträcktare lerfälten inom södra delen af Lojo socken att 
1:o den oskiktade leran (åkerleran) vexlar i anseende 
till sin mägtighet mellan 3 och 11 fot och dess 
medelmägtighet kan skattas till 4 å 5 fot; 
2:0 den skiktade lerans mägtighet uppgår, såvidt hon 
genom jordborrningarna kunnat utrönas, till mer 
än 12 fot och kan i medeltal antagas till 8 fot; 
3:o den första och äldsta afdelningen bland de skik- 
tade (glaciala) aflagringarna utgöres af sand (se 
jordborrningarna I, IV, V, VI och VII. 
Detta sist anförda resultat är af så mycket större in- 
tresse, som samma förhållande sedan dessa jordborrningar 
anställdes (1865 & 1866) både af Solitander ") och af mig "") 
befunnits ega rum flerstädes i sydvestra Finland och på se- 
nare tider blifvit specielt framhållet af Gumeelius ”"') såsom 
ganska allmänt i Sverige; och det är till och med antagligt 
att, sedan uppmärksamheten engång blifvit fäst derpå, fram- 
tida undersökningar skola finna denna aflagrinsföljd kanske 
ännu allmännare och mera fullständigt utvecklad här än i 
Sverige. Huruvida äfven några fullständigare bland Gumz2e- 
lii å priori konstruerade aflagringsföljder hos oss förefin- 
+) C:.P. Solitander: anf. st. 
+) Om qvartärbildningarna längs Åbo-Tammerfors-Tavastehus 
jernvägslinie (Bidrag till kännedom af Finlands natur och folk. 20:de 
häftet. Helsingfors 1876). 
++) O, Gumeelius: Om mellersta Sveriges glaciala bildningar I. 
Om krosstensgrus, glacialsand och glaciallera (Bihang till K, Svenska 
Vet.-Akad:s Handl. 1874). 
