113 
nas, återstår att utreda; med någon sannolikhet för att på- 
träffa. sådana bör väl uppmärksamheten då riktas i främsta 
rummet på sydöstra delarne af vårt land. 
Slutligen må här anmärkas att, enligt försök som jag 
anställt med åtskilliga lerprof från olika trakter inom södra 
delen af Lojo, derstädes ej förekommer någon mergel eller 
så kalkhaltig lera, att utveckling af kolsyregas kunnat för- 
märkas vid dess öfvergjutning med saltsyra. 
Mosstorf och torfdy. Torfmossarne i södra delen af 
Lojo hafva i allmänhet en jämförelsevis ringa utbredning i 
fältet, men deremot ofta ett ganska betydligt djup. I dessa 
aflagringar påträffas ej sällan två till tre öfver hvarandra 
belägna hvarf af 1 till 1,5 fot höga trästubbar. på rot, hvil- 
ket synes tyda på att torflagren under längre varande tid- 
skiften stått vexelvis öfver och under vatten, och stubbarnes 
höjd torde angifva den nivå, till hvilken vattnet stigit vid 
hvarje skildt öfversvämningsskede, då träden sannolikt tagit 
röta, börjat multna och slutligen blifvit afbräckta på den 
höjd, vid hvilken vatten- och luftlagren under en längre tid 
haft sin beröringsgräns på : trädstammarne. Likaledes an- 
träffas ofta i dem näfverlager äfvensom understundom blad 
och strån af vass. Stubbarne bestå mestadels af tall och 
gran, men äfven sådana af björk och kärral förekomma; 
der skogen är så sköflad (t. ex. i Virkby) att han ej mer 
förslår till årets bränslebehof, hafva dessa stubblager fått 
ett ganska högt värde och tillvaratagas med en hos oss el- 
jes sällspord omsorg. 
Vanligen hafva dessa torflager en mägtighet af endast 
2 till 4 fot, men ej sällan äro de mycket djupare med un- 
derliggande dylager, som man finner af följande antecknin- 
gar öfver några med jordborr anställda undersökningar. 
8 
