127 
gränsen mot Tavastkyrö socken samt slutligen underordnadt 
vid Anttaverkko torp, norrom Mastosjärvi och strax NV om 
Räiskiä torp. 
På Sovelosaari uppträder en finkornig till tät röd fel- 
sit, otydligare skiffrig i N 850 V med N 65 —-709 O stupning, 
bestående af röd ortoklas, vaxgul oligoklas, gråhvit qvarts 
samt mörkgrön glimmer med till sekundär epidot förvandlad 
strålsten. På Soveloniemi är felsitskiffern tjockare eller tun- 
nare skiktad och af grön, grå eller röd färg, är stundom 
hornblendehaltig och håller äfven magnetitoktaödrar; uti den 
gröna är oligoklasen öfvervägande, uti den grå håller denna 
ortoklasen i jemvigt och i den röda förherskar den sednare 
närmast qvartskiffern; nordligast är den grå finskiffrig och 
tunnskiktad med fin runsling på skiktytorna, strykning N 7590 
och stupningen lodrät eller N 869 V: Vid Pietilä bildar den 
konkretioner i lerskiffer, dylika anträffas äfven vid Wäli- 
mäki torp, antingen grå eller rödaktig med spår af grafit. 
Vid Anttaverkko torp finnes ett underordnadt lager af ärt- 
gul felsitskiffer med grafitfjäll och magnetit-oktaödrar samt 
endast hvit glimmer, oligoklasrik. Felsitskiffern vid Räiskiä 
torp är antingen grå eller grönaktig med svafvelkis-kuber 
eller pentagonaldodekaödrar, glimmern är svart eller grön 
kloritlik, fältspaten dels ortoklas dels oligoklas; närmast 
torpet stryker den N 809 V och stupar endast 359 mot NO, 
nordvestligare är strykningen N8090 och stupningen 88090. 
Vid Tavastkyrö gränsen är felsitskiffern, som stryker N—S, 
dylik. som på föregående ställe, men delvis något talkhaltig 
med kalklameller.  Eruptiv hälleflinta förekommer vid Kai- 
hari by, såsom gång i syenitgranit, strykande N169V med 
S160V stupning af grönhvit färg; lik den i Håkansviken på 
Degerölandet i Helsingforstrakten jemte fältspatporfyr före- 
kommande. 
