130 
och Ruovési socken, åtminstone till Ruhala gästgifveri, der: 
jag anträffat den nordligast. 'Vid Kaihari by, hufvudsakligen 
norrom ' Oksjoki, består den af.en medelkornig tydligt por- 
fyrartad blandning af röd ortoklas, hvit-oligoklas, grå qvarts 
och svart glimmer, förklyftad i N45—659.0 samt blir del- 
vis rapakiviartad isynnerhet åt NV. Söderom Oksjokian- 
träffas äfven brottstycken och smala skölar af grå glimmer- 
gneis som stryker N-509 0 och stupar 545—6090 och syd- 
ligast en genom uralitartade svarta hornblendekristaller når 
got. porfyrartad grå gneis, stryker N 709 0 med samma stup- 
ning som föregående, tyckes vara förvandlad genom lager- 
gångar af en röd hornblendehaltig bergart, flasrig och gneis- 
lik men innehållande  porfyrgranitens beståndsdelar; bergar- 
terna vexellagra sålunda med hvarandra tills porfyrgraniten 
blir rådande. Närmare Oksjoki blir den hvitare, hornblen- 
dehaltig och öfvergår till syenitgranit, norrom Oksjoki blir 
den åter röd med större rundade fältspatkristaller och lik- 
nar rapakivi. Vid Kyöstilä by håller iden äfven inneslutna 
gneisskölar, strykande N 8090 med:S 6090 stupning, när- 
mast gneisen är den finkornigare och liknar något röd gneis. 
På Hevossaari halfö norrom  Kaihari innehåller porfyrgrani- 
ten 2—3 tum breda och 2 fot långa linser af en hornblen- 
debergart, porfyrartad genom hvit fältspat, i riktning från 
VNV—0S0. På Lapiniemi och Taulaniemi anträffas brott- 
stycken af hornblendegneis uti bergarten, som der förekom- 
mer mycket karakteristisk på de rensköljda släta hällarne. 
Granitporfyr (Euritporfyr). Denna bergart anträffade 
jag först vid Petäjä och Anttaverkko torp i Ylöjärvi kapell, 
der den är rödbrun fasrig i N 609 0, men förklyftad;i O 
och V med 10? stupning åt N:från vertikallinien; en full- 
komligt analog bergart anträffades sedermera från Lempiö- 
niemi till inemot gränsen emot Tavastkyrö, der den dock är 
