P:; Phragmitis (ScHUM.) KÖRN: 
Syn. Uredo Phragmitis ScHum. 
Puccinia arundinacea DB O. | 
Puccinia Phragmitis Karst. Myc. Fenn. IV, p.- 32. 
Exs. . KaARrRst. Fung. Fenn. 1000. 
I. . Sporlagren elliptiska, lancettlika, eller jemnbreda, 
kullriga, ofta sammanflytande, utan parafyser, bruna. Spo- 
rerna elliptiska eller bredt äggrunda, vårtfulla, ljusbruna, 
ända till 35 mmm. långa och 22 mmm. breda. 
III. Sporlagren hvälfda, dynlika, elliptiska, aflånga 
eller jemnbreda, spridda eller fördelade i rader eller grup- 
per, ofta sammanflytande, snart bara, svartbruna. Sporerna 
vanligen aflånga eller aflångt spolformiga, upptill n. för- 
tjockade, på midten tydligt insnörda, vid basen afrundade 
eller afsmalnande, intensivt gulbruna, med m. långt (100—200 
mmm.), varaktigt, brunaktigt skaft, 40—75 mmm. långa, 
17-206 mum. tjöcka: ”) 
På Phragmites communis, m. r. (Mustiala). 
P. Baryi (BERE. et BröoM.) Wint: Pilz.,'p. 178. 
Syn. Fpitea Baryi BERK. et BrRoom. 
II o. II. Sporlagren på bruna, jemnbreda fläckar, 
merendels radvis anordnade, elliptiska eller jemnbreda, ofta 
sammanflytande. 
I.  Sporlagren "gula, med Klupplika eller hufvudlikt 
förtjockade, ofta böjda 'parafyser. Sporerna runda, fintag- 
giga, orangegula, 20—925 mmm. i diam: 
TIT. ”Sporlagren 'svärtbruma, länge betäckta af öfver- 
huden. Sporernå' oregelbundna, 'merendéls- elliptiska" eller 
klubblika, i spetsen vanligen bredast och snedt afstympade; 
") Enligt PrLowricut förekommer aecidieformen af denna art 
äfven på åtskilliga Rumex- och Rheum-arter. 
