217 
Då materialet till de qvartära aflagringarna företrädes- 
vis om icke uteslutande torde vara hemtadt från den fasta 
berggrunden i närmaste granskapet af deras nuvarande af- 
lagringsplatser, synes det vara i sin ordning och nödvändigt 
att — såvidt en öfversigtlig kännedom härom kunnat inhem- 
tas under exkursioner längs med och åt sidorna från jern- 
vägslinien — till först lemna en kort redogörelse beträffande 
Den fasta berggrundens allmänna beskaffenhet. 
Närmast vester om Åbo stad och"vidare norrut inom 
S:t Marie och Lundo sockhar är terrängen jämförelsevis gan- 
ska kuperad, derigenom att 50" å 80' höga, branta berg- 
hymplar höja sig öfver de trängre lerdälder, genom hvilka 
banlinien i slingrande krökningar dock kunnat beqvämt le- 
das så, att blott högst få och obetydliga skärningar blifvit 
af nöden. Den fasta berggrunden utgöres här af medelkor- 
nig, ljus rödaktig och glimmerfaltig granit, som består huf- 
vudsakligen af hvit, ljusgrå eller rödaktig ortoklas med grå 
Qvarts och stundom små svarta glimmerfjäll samt allmänt är 
Vackert tigrerad med rödbruna granater af 2—5 lin. i dia- 
meter; norrut upptager bergarten dock något mera glimmer 
och erhåller på samma gång ett strimmigt utseende. Denna 
Serdeles vackra och till byggnadssten förträffliga granitvarie- 
tet har Jag ej påträffat nordligare än vid 14 v. & profilen, i 
ON några tusen fot på sidan österut belägen mindre hympel. 
Derifrån norrut finner man terrängen inom Lundo och i Ka- 
rinais mindre kuperad, i anseende dertill att berghymplarne 
I allmänhet äro lägre och flackt afrundade samt/mera spridda; 
de bestå mestadels af småkornig rödgrå granit, som inne- 
håller rödaktig ortoklas, hvit plagioklas, rökgrå qvarts och 
