36 
lägliga ställen närmare eller fjärmare från den ursprungliga 
moderklyftens område. Dessa grusmassor förefinnas till stor 
del ännu i samma oförändrade skick, hvari de då aflagrades, 
och lemna alltså vigtiga antydningar om de naturkrafter, som 
voro isynnerhet verksamma, och den tingens ordning, som 
i allmänhet var rådande under detta. tidskifte i de nord- 
europeiska byggdernas utvecklingshistoria; kända under namn 
af krosstensgrus, glacialgrus, jökelgrus, bilda de det vidt 
utbredda underlaget för nordens skogvegetation, hvilken dem 
förutan icke vore möjlig. "Andra ej mindre tydliga märken 
efter denna glacialverksamhet finna vi allmänt på den fasta 
bergytan, som under istäckets tryck och rörelse samt det 
mellanliggande grusets medverkan alltmer afslipades, runda- 
des, polerades och repades, så att vi ännu af den blottade 
berggrundens former och de inristade refflornas riktning 
kunna bestämma den direktion, i hvilken ismassorna på skilda 
områden småningom rörde sig framåt. 
Men sedan inlandsisen under denna s. k. jökelperiod 
ändteligen uppnått sitt maximum af utveckling, synes en för- 
ändring i den dåvarande ömsesidiga begränsningen mellan 
land och haf hafva börjat och sedan fortgått sålunda, att 
fastlandet alltmer sänkte sig under hafvets nivå, hvarigenom 
under detta utvecklingsskede de mägtiga ismassorna nästan 
helt och hållet försvunno, och att af de nordeuropeiska fast- 
landen slutligen återstod blott en del af Skandinavien, bil- 
dande en grupp af större och mindre öar och klippor, som 
omspolades af ett arktiskt haf. Och då i sin tur hafvet 
sålunda uppstigit till sin höjdpunkt, begynte landet åter höja 
sig ur detsamma samt inträdde så slutligen med mildrade 
klimatförhållanden tingens nuvarande anordning, — Under 
förloppet af detta marina tidskifte hemföll alltså åt andra 
naturkrafters och agentiers inflytande och åverkan en del af 
