52 
Uti Sotkia by, Akkas socken, skär linien den sjunde 
åsbildningen vid 116 v. å prof. fr. Åbo eller inemot 6 verst 
söder om Toijala station; denna ås finnes i planet skisserad 
å pl II. fig. XV. Aflagringarna i sjelfva skärningen vid 
Kinnari hemman voro mycket nedrasade, men i ett grustag 
på åsens södra sidosluttning vid A kunde de uppkilande 
lagren temligen väl följas såsom de å pl III fig. XV: 1 
finnas framställda. 
a. = tunna vexlande skikt af brun lera och fin hvit sand; 
denna aflagring kilar opp på åsens sida till minst 15 
höjd. 
b. = fin rödgrå skiktad sand. 
ce. = stenblandad rödgrå sand; stenarne äro temligen kantiga 
och obetydligt afnötta, 0,5'—8” i diameter. 
d. == grått grus med kantnötta smärre stenar. 
o, = gult skiktadt rullstensgrus, bestående af finare sand med 
smärre afrundade stenar, 0,5'—2”" i diameter. 
tfn gulsänd: 
Aflagringarna ce och d. äro i sig oskiktade och likna ej 
rullstensgrus-aflagringar i annat än att c. är något och 
d. ganska väl ursköljdt. 
Nära Akkas kyrka vid 121 v. å prof. fr. Åbo och något 
mer än 1 v. från Toijala station är den åttonde åsbildnin- 
gen af banlinien genomskuren till inemot 23 djup. Å pl 
IV. lemnas teckningar öfver denna skärning, som bland annat 
och isynnerhet är anmärkningsvärd derför, att rullstensaflag- 
ringarna härstädes befunnos stöda sig emot eller vara aflag- 
rade på sidosluttningen af en krossgrusbank, så att någon 
skarp gräns mellan rullstensgruset och krosstensgruset icke 
kunde skönjas. Åsen bildar här en långsträckt kulle, som 
stryker i nordvest—sydost och afsluttar i nordvestra ändan 
helt nära genomskärningen för banlinien, men på längre 
afstånd från densamma i sydostlig riktning. Fig. XVI: I 
framställer norra sidoväggen af skärningen och fig. XVI: 3 
