61 
Får man åter döma af de bifogade profilerna, synes det 
som skulle flertalet af de i fråga varande åsarne hos oss fort- 
löpa oberoende af terrängförhållandena, eller höjdsträckningar 
och dälder; en fullständig och tillförlitlig utredning härutinnan 
kan dock ej vinnas förr, än åsarne blifvit i hela sin utsträckning 
uppgångna och noggrant affattade på karta, hvarvid hänsyn 
derjämte måste tagas till de mellanliggande områdenas relief- 
former och afvägningslinier uppgås, på längre eller kortare 
afstånd från hvarandra, parallelt med den nivellerade ban- 
linien eller från kusten i nordostlig riktning in åt landet. 
Åsarnes sidor äro i allmänhet långsluttande med om- 
kring 209? eller mindre lutning mot horisontalplanet, men 
stundom visa de sig mycket brantare och lutningen uppgår 
då till högst 3090—409. Ej sällan höja sig åsarne med öf- 
ver hvarande liggande terrassformiga afsatser på sidoslutt- 
ningarna, hvilket kan iakttagas på Tammerfors åsen, Kerälä 
åsen, åsen i Sotkiaby, Akkas socken, Urdiala åsen nära 
Urdiala station, Humppila åsen o. s. v. och dessa afsatser 
förefinnas på såväl de nordöstra som sydvestra sidoaffallen 
hos åsarne. ”) 
En annan hos åsarne ganska vanlig företeelse äro de 
koniska eller trattformiga, i åsens längdriktning ofta något 
utdragna fördjupningar, som träffas såväl på deras högsta 
"yggar som på sidosluttningarna och äro kända under namn 
6 åsgropar; de befinnas vanligen mer eller mindre utfyllda 
1 bottnen med sand-, ler- och torflager, men bilda stundom 
älven ganska djupa små tjärnar eller sjöar med branta sido- 
Väggar och utan något synligt aflopp. Åsgropar har jag, 
ÄRR amn 
”) Äfven på Hangö- eller Lojoåsen, som stryker i nordost-syd- 
vestlig riktning, har jag under dess förlopp mellan Vichtis råen och 
Kyrkstad i Lojo observerat en eller flere terrasser än på den ena 
NOrdves ” o A 4 dona 
(mordvestra) än på den andra (sydöstra) sidosluttningen. 
