I. 
Under sommarmånaderne åren 1865 och 1866 hade 
Jag tillfälle att deltaga i de geognostiska undersökningar, 
Som då anställdes af bergmästaren E. Hj. Furuhjelm i vestra 
delen af Nylands län. För några dervid gjorda antecknin- 
gar beträffande södra delen af Lojo socken anhåller jag om 
ett rum i Vet. Societet:s , Bidrag”. 
Jättegrytor.  Granithymplarne öster och sydost om 
Kaijola hemman (beläget vid innersta bottnen på södra si- 
dan af den långa vik af Lojo sjö, som från Karislojo kyrko- 
bys strand sträcker sig Österut) hafva ofta afrundade och 
urgröpta former, som tyda på verkningar af sådana krafter 
Som i allmänhet anses hafva frambragt de s. k. jättegrytorna. 
J detta hänseende utmärker sig isynnerhet den invid hem- 
Manets mangård belägna berghympeln, hvilken i nordlig 
riktning långsamt afsluttar mot sjöstranden. På sydvestra 
Sidan i den nästan lodrätt stupande bergväggen finnas stora 
halfeylindriska ursvarfningar och på bergets topp, som torde 
höja sig omkring 60 fot öfver den närbelägna insjöviken, 
förekommer, jämte en mängd större och mindre ursvarfnin- 
Sar, den största bland de jättegrytor jag observerat i södra 
delen af Lojo socken. Hon ligger i lä (söder) om och in- 
vid en 3 å 4 fot djup tvärbrant från toppen och befanns i 
Mynningen vara 4 fot 7 dec.-tum vid uti en samt 4 fot i en 
