Fiske fra de glaciale og postglaciale Aflejringer. 27 



hvis Conturer nøjagtigt gjengave Legemets Omrids, Alene Lege- 

 mets Forside og Hovedet vare mindre regelmæssigt gjengivne. 

 Hele Bollens Totallængde var 310 mm , den største Højde 125 mm ; 

 Bollens Tykkelse overgik paa intet Sted 28 mm , men var i Rege- 

 len mindre. Langs Dorsal- og Ventral-Randen angav en sam- 

 menhængende Række Punkter Spidserne af Finnestraalerne, 76 

 paa Dorsalsiden, noget mindre paa Ventralsiden. Gjennem flere 

 af disse poreformige Aabninger stak Straalespidserne frem, glas- 

 haarde, brungule og halvt transparente. Ventrallinien havde en 

 stærkere Krumning, end Dorsallinien; over Haleroden var For- 

 men vistnok indkneben, men Straalepunkterne ophørte; i Cau- 

 dalens Spids, der var smukt og jevnt afrundet, aabnede de sig 

 paany med 28 Porer, hvoraf 2 og 2 altid vare stillede hinanden 

 nærmere, end de øvrige, og angave saaledes den enkelte Straa- 

 les Kløvning i Spidsen. Det hele Stykkes Overflade var jevnt 

 og glat afrundet overalt, uden fremspringende Knuder, særdeles 

 tyndt og skiveformigt, og bestaaende af en fin og haard Mergel- 

 kalk af en lysgraa Lerfarve. (Afbildet Fig?' 2.) 



At dette Stykke indesluttede en flyndreartet Fisk, var øjen- 

 synligt allerede ved det første Bhk paa Bollens Omrids, og det 

 laa, paa Grund af Individets langstrakte Form, i Forbindelse med 

 den langt uddragne Halerod, nær at antage, at det tilhørte en 

 Rippoglossoides limandôides, en Art, der er udbredt rundt hele 

 Kystlinien lige op til Varanger fjorden, hvorvel den har sin for- 

 nemste Udbredelse ved de sydlige Kyster, og aftager i Antal 

 nordenfor Polarcirkelen, 



Efteråt Bollen ved et heldigt Slag var spaltet i sine 2 Side- 

 halvdele, kom den til at udgjøre et Specimen af en sjelden 

 Skjønhed, og af den ovenfor formodede Art. Ikke blot ligger 

 hverenkelt Verteber fuldkommen aabent med sine Processer, lige- 

 som ethvert af Interspinalbenene og næsten enhver Finnestraale 

 ligger aabent i Dagen; men endogsaa Skjælbeklædningen er saa 

 vel vedligeholdt, at de enkelte Skjæl ere tilstede og lade sig 

 tælle over store Strækninger. Dette Sidste er fornemmelig Til- 

 fældet i Bughulen, over hvilken Skjællene danne et sammenhæn- 

 gende Belæg, der paa den ene (venstre) Side hviler paa en sort 

 Pigmenthiode; paa andre Steder er Skjællets egentlige Plads 

 forsvundet, hvorimod hele Randen med den haarlignende Tand- 

 rad er bibeholdt. Vertebrerne3 Antal er 47 ; Antallet af Finne- 

 straalerne i Dorsalen er 84—85,' i Analen 68. I Caudalen er 

 der 18 Straaler, der samtlige, med Undtagelse af de 3 yderste 



