46 D. C. Danielssen og J. Koren. 



Stilken er slank, høi, noget bøielig, tykkere forneden, 

 smalere foroven; den er næsten cirkelrund paa den øverste, lidt 

 aflang paa den midterste, og fuldkommen elliptisk paa den 

 nederste Trediedel. Roden er lang, mere eller mindre forgrenet. 

 Kronen er lOarmet. Armene bære Pinnuler, Fig. 1. 



Paa et Exemplar, hvor Stilken er 200 mm høi, er den sam- 

 mensat af 118 Led. Det øverste Led, der altid er det længste 

 — indtil 4 mm — er cirkelrund t, lidt ud videt opad, hvorfra Ba- 

 salerne udgaa, og paa unge Exemplarer sees tydeligt, at dette 

 Led egentlig bestaar af mange Led, som ere sammensmeltede og 

 have efterladt Spor af smale Ringe, som alene kunne iagttages 

 ved stærk Loupe. Under dette Led følger nu 4—8 ligeledes 

 cirkelrunde Led, der ere fra 0,5— l mm lange, og hvis Bredde er 

 lig med Længden. Nu begynde Leddene at blive længere og 

 længere, alt eftersom de komme ned paa Stilken, saa at de endog 

 ved Enden af dens øverste Trediedel ere dobbelt saa lange, som 

 brede. De ere i Regelen lige tykke overalt, dog hænder det, at 

 de ere lidt udvidede mod Enderne. Leddenes saavel øverste, 

 som underste Flade er næsten rund. Fra Leddenes indvendige 

 Vægge udgaar paa hver Side, diametralt modsat, en temmelig 

 bred Kalkkam, Fig. 2 a, der gaar henimod Midten, hvor den 

 kredsformig udvider sig, og hjælper derved til at danne en cirkel- 

 rund Kalkkanal, som optager Midten af Leddefladen, og hvor- 

 igjennem Central strængen løber, — Fig. 2 b. Denne Kalkkam er 

 lidt hvælvet paa den ene Leddeflade, og har en tilsvarende For- 

 dybning paa den anden, hvorved Leddet befæstes. Paa hver 

 Side af Kalkkanalen sees en stor halvmaaneformig Hulhed, der 

 tjener til Insertion for de mangfoldige senede Strænge, der holde 

 Leddet sammen. Fig. 2 c. 



Leddene paa Stilkens midterste Trediedel afvige kun fra de 

 nysbeskrevne derved, at de ere noget længere, antage en mere 

 aflang Form, der især er fremtrædende paa deres noget udvidede 

 Ender, hvor Leddefladen frembyder en tydelig aflang Figur, paa 

 hvis største Axe den førbeskrevne Kalkkam danner en liden 

 Fremstaaenhed, som endog giver sig tilkjende paa Leddets ydre 

 Flade. Fig. 3. 



LecMene paa den nederste Trediedel af Stilken ere væsent- 

 lig forskjellige fra de øvrige. De ere tykkere, grovere bygget, 

 3 nim lange, 2 mm brede i Enderne, og paa Midten l mm , — Fig. 4. 

 De ere fuldstændig elliptiske og meget udvidede i begge Ender, 

 medens de ere næsten runde og indknebne paa Midten, hvilket 



