90 











Robert Collett. 









M. 



Totall. 



280 mm . 



V. 



128 mm . 



H. 111mm. 



Chra. 



2 Mai 



1876. 



M. 



— 



280 - 



•)■> 



126 - 



„ 107- 



Chra. 



25 Sept. 



1876. 



M. 



— 



285 - 



,, 



130 - 



„ 110 - 



Chra. 



4 Oct. 



1876. 



M. 



— 



290 - 



■>■> 



135 - 



„ 111 - 



Chra. 



25 Oct. 



1876. 



Fem. 



— 



275 - 



»i 



124 - 



„ 108 - 



Chra. 



27 Sept. 



1876. 



Tu r du s tor qua tus, Lin. 1766. 



I sin Udbredelse er denne Art mere udelukkende alpinsk, end 

 nogen af de øvrige Arter. I de sydlige Del ruger den regulært ikke 

 nedenfor Naaletrægrændsen, langs Vestkysten og i de nordlige Dele dog 

 lige ned til Havet. Den aftager i Antal nordenfor Lofoten ; 

 i Østfinmarken , hvor den tidligere ikke med fuld Sikkerhed var 

 fundet rugende, erholdtes dens Rede af Hr. Nordvi ved Varanger- 

 fjorden i Juni 1875; i Vestfinmarken saa jeg flere Individer i en 

 af Fjeldvæggene paa Nordcap 4 Juli 1874. Den er idethele en 

 boreal, men ikke arctisk Form, da den ikke gaar ud paa Isha- 

 vets Øer. 



Ungfuglene fra foreg. Aar have om Vaaren kjendeligt lysere 

 og urenere Farver end de gamle; hos Hannen har Brystpletten 

 Spor af graabrune Fjærkanter, (medens den hos de Gamle er ren- 

 hvid), ligesom Struben er graasort, ikke sort ; Hunnen har rødgraa 

 Brystplet med brede sortagtige Fjærkanter, Struben og Forhalsen 

 med hvidgraa Fjære. 



M. Tc 



»tall. 278mm. 



V. 143mm. H. 112mtn. 



Chra. 



15 Mai 1871. 



M. 



— 280 - 



„ 140 - ,, 102 - 



Chra. 



3 Nov. 1871. 



M. 



- 280 - 



,, 140 - ,, 110 - 



Chra. 



27 April 1876. 



Fem. 



— 275 - 



,, 136 - ., 109 - 



Chra. 



29 April 1876. 



Fem 



— 278 - 



„ 138 - „ 109 - 



Fam. Sylviidæ. 



Chra. 



11 Mai 1876. 



Acrocephalus schoenobænus, (Lin.) 1766. (Sylvia 

 phragmitis , Bechst. 1807.) 



Har i Norge en ganske eiendommelig Udbredelse, idet den 

 hidtil alene er funden rugende i de nordligste Egne, hvor den paa 

 flere Steder er ret talrig i Tromsø og Finmarkens Amter. Det 

 Sted, hvor den utvivlsomt findes samlet i størst Antal om Somme- 

 ren, er paa Tromsøen, hvor den allerede i 1849 blev bemærket 

 af Lilljeborg, og senere gjenfunden af Heuglin i 1870. Sommeren 



