96 Eobert Collett 



paa følge større eller mindre Mellemrum, hvori Fuglen forholder 

 sig taus; den lod sig ikke forstyrre af Menneskenes Nærhed, men 

 vedblev ofte at synge, selv om den iøvrigt var ængstelig eller endog 

 paa Flugt. Naar man var nær dens Rede eller Unger, lod den alene 

 høre den ovenomtalte hvisïende Lyd, der tillige var den eneste 

 Lyd, som hørtes hos Hunnen; den hos de 2 øvrige indenlandske 

 Arter almindelige Lokketone huid blev derimod ikke hørt hos 

 denne Ved en enkelt Leilighed hørte jeg 2 Gange en anden 

 og langt svagere Sang, som jeg i Begyndeisen troede tilkom Panis 

 ductus, og som i høi Grad lignede denne Arts almindelige Strophe 

 med den noget uddragne Endetone ; (et af de paa denne Maade 

 syngende Individer blev skudt og præpareret). Sandsynligvis have 

 disse Individer efterlignet den ovennævnte Arts Sang, en Evne, der 

 er saa fremtrædende hos en anden af de i Finmarken forekommende 

 Sangere, Jcrocephalus schoenobæmis. 



Uden at være egentlig sky, vare de dog idethele forsigtigere 

 end Ph. trochilus, og hvor de mærkede, at de bleve efterstræbte, 

 lode de sig ikke altid komme i Skudhold. De vare yderst livlige 

 i alle Bevægelser, gjennemstreif d de de tætte Trækroner efter In- 

 secter, og saaes næsten ald^g blandt de lavere Grene eller nær- 

 ved Marken. Sangen foredroges i Regelen, medens den flagrede 

 om fra en Kvist til en anden, ganske som hos de øvrige Arter af 

 samme Slægt. Da åen udelukkende bebor et saadant Terrain, der 

 i særlig Grad^ p jP g Uns tigt for Udviklingen af Myggene, og netop 

 bommeren J.ö76 i denne Hensende var et Kronaar, gjordes alle 

 Undersøkelser af dens Væsen og Levemaade i høi Grad vanske- 

 "g e i aa det ofte var umuligt at holde sig rolig et Minut, og Slø- 

 rP ^c baade var utilstrækkeligt mod disses Anfald, og desuden i 

 andre Henseender var til Hinder. Dens Føde synes paa denne 

 Aarstid ogsaa udelukkende at hentes blandt disse Myriader af Myg, 

 og i alle de undersøgte Individer fandtes Ventrikelen fuldproppet af 

 dem ; af disse Myg findes der mindst et halvt Dusin Arter eller Former 

 udbredte overalt. 



Ved eti enkelt Leilighed var jeg utvivlsomt nærved et Pars 

 Rede, nemlig i en høi Birkeskov ved Tschoalme-javre i Pasvig- 

 elven, Syd- Varanger, 21 Juli; begge Individer viste her tydelig 

 Ængstelighed, men Myggene hindrede mig i at opdage Redet, En 

 paa et andet Punkt ved Pasvigelven skudt Hun havde slore Rugepletter. 



Ialt bleve 5 Ex. skudte og præparerede, hvoraf de 4 vare Han- 

 ner. Begge Kjøn vare med Hensyn til Farve hinanden fuldkommen 

 lige; en høist ubetydelig Forskjel fandt Sted mellem Ilannerne 

 indb yrdes, idet Ryggens Bundfarve hos enkelte var noget mørkere, 



