Mindre Medd. vedr. Norges Fuglef. 1873-76. 99 



nogensomhelst skadelig Indvirkning; den samme Næring søgtes 

 paa samme Sted af Erithacus rubecula og Sylvia ruf a (Bodd.) 



M. Totall. 155™. V. 79mm. H. 56V nm . Chra. 31. Mai 1876. 



Sylvia a trie ap i Ila, (Lin.) 1766. 



Har ovenfor Polarcirkelen en langt videre Udbredelse, end tid- 

 ligere antaget, og synes paa flere Steder i Tromsø Amt at være 

 mindst ligesaa talrig, som i Landets sydligere Dele. Sommeren 

 1876 traf jeg den i de fleste sumpige Birkeskove i Vestfinmarken, 

 ssaledes i Syd-Porsanger ved Laxelv, Staburselv og Børselv, (70 ° 

 20')j ligesom den samme Sommer fandtes af Fiskeri-Inspectør 

 Landmark overalt paa gunstige Lokaliteter i Alten, i Salangen og 

 Maalselvdalen ved Tromsø, ligesom i Vefsen i Nordland. Det 

 er sandsynligt, at det er denne, som under Navn af S. hortensia 

 er opført i „Remarks" etc. fra Maalselvdalen, (1872). 



I Overensstemmelse med denne vide Udbredelse mod Nord 

 staar dens verticale Udbredelse. Paa de sydlige Høifjelde stiger 

 den paa enkelte Punkter op i de øvre Birkeskove, saaledes paa 

 flere Steder i Drivdalen, og selv oppe paa Dovres Fjeldryg ved 

 Fokstuen er dens Rede med 5 smaa Unger fundet 15 Juni 1873 

 (3100' o. H j. 



Bland t Syl vierne hører den til de Arter, der sildigst forlade 

 Landet. Endnu i Begyndeisen af October Andes dun jevnlig i Om- 

 egnen af Christiania, og skjønt de ilske endnu er bemærkede med 

 Sikkerhed at have overvintret, ere dog enkelte Individer observe- 

 rede indtil langt ud paa Vinteren. Den 26 Dec. 1873 fangedes 

 et Individ ved Trondhjem (63^°); i Midten af Nov. 1874 saaes et 

 Individ daglig i en Have i Beitstaden (64°), hvor det fortærede 

 Bærrene af Sorbus aucup, 



I Midten af August indtil Midten af September træffes i Lan- 

 dets sydlige Dele Ungfuglen ifærd med at anlægge Høstdragten. 

 En ung Han, skudt ved Drammen 16 August 1876, havde Hæt- 

 tens forreste Del sort (nye Fjære), medens dens bagre Del endnu 

 var rustbrun; en lignende Unghan, skudt ved Christiania 17 

 September 1876, havde næsten fuldstændig sort Hætte, og blot 

 enkelte rustbrune Fjære over Øinene vare de sidste Ungfuglefjær. 

 At denne Hannernes sorte Hætte senere hos enkelte Individer 

 skulde gaa tabt, og erstattes ved en rustbrun, i hvilken Dragt de 

 ere angivne at være fundne enkeltvis ved deres Tilbagekomst om 



