Mindre Medd. vedr. Norges Fuglef. 1873-76. 101 



der befolker Finmarkens indre Dele, vandrer til og fra disse Trak- 

 ter over Nord-Rusland og Østersølandene. Det er sandsynligt, at 

 de paa vore sydlige Høifjelde rugende Individer tage en lignende 

 østlig Retning, da de næsten aldrig berøre de sydlige Lavlande 

 under dette. Saaledes ere blot undtagelsesvis Individer observe- 

 rede i Omegnen af Christiania; endskjønt denne Trakt i de sene- 

 ste Aar paa det omhyggeligste er gjennemsøgt saavel Vaar som 

 Høst, ere dog blot et Par Individer ialt blevne observerede (2 

 Hanner 18de Mai 1871, en Hun 29de August f. A., 2 Hanner 6te 

 September 1873). Det er sandsynligt at disse Individer tilhøre 

 den paa Dovre rugende Stamme, Ungfuglene derimod vise sig 

 ofte i de første Dage af August i Dalbundene (saasom i Gudbrands- 

 dalen), hvorhen de ere trængte ned fra de nærliggende Fjeldhøi- 

 der; men kort efter ere alle usynlige, og Trækket foregaar øien- 

 synlig med stor Hurtighed. 



Langs Vestkysten mangler den paa de fleste Steder i enhver 

 Høide over Havet; først ovenfor Nordlands Grændse begynder den 

 efterhaanden at optræde i Saiiceter og Birkeskove paa Øerne. 

 Sommeren 1873 fandtes den rugende paa Fjeldene ved Syrstrand 

 i Sogn af Hr. Lysne, det vestligste Punkt i Scandinavien, hvor 

 den hidtil er fundet bosat. 



Nordenfor Polarcirkelen bliver den mere eller mindre talrig 

 paa de fleste gunstige Localiteter lige ned til Søen. Paa Troms- 

 øen er den yderst talrig, ligesom næsten overalt i Finmarkens 

 Birkeskove lige ud til Tromsø, ved Porsangerfjord og Vadsø (70° 25'). 



Paa Tromsøen saa jeg Hannen i Parring umiddelbart ved 

 Redet, som indeholdt 3 Æg den 12te Juli (1874); de første ud- 

 fløine Unger saaes 12te Juli. 



Ved Børselv i Porsanger skjød jeg Ilte Juli 1876 en af de 

 disse gamle Hunner, der under den hvide Strube har et blaat 

 Baand, ligesom Strubens Indfatning paa Siderne er azurblaa. 

 Disse Hunner ere ingenlunde sterile, da jeg paa Dovre har skudt 

 dem med fuldmodne Æg i Ovariet. 



Under Rugetiden synger Hannen ihærdigt sin Sang fra Top- 

 pen af en Buske; undertiden stiger den som en Sylvia ruf a syn- 

 gende op i Luften, og har en udviklet Evne til at efterligne andre 

 Fuglestemmer. 



M. 



Totall. 160 n»m. y. 



78 mm . 



H. 



59 mm. 



Chra. 18. 



Mai 1871. 



M. 



— 155 - « 



76 - 



« 



56^ - 



Ohra. 18. 



Mai 1871. 



M. 



— 152 - < 



73 - 



« 



58 - 



Dovre 13. 



Juli 1871. 



M. 



— 148fc - « 



73 - 



« 



54?§ - 



Dovre 16. 



Juli 1872. 



N. Mag. 



for Naturvsk. XXIII. 



3. 









8 



