Mindre Medd. vedr. Norges Fuglef. 1873—76 153 



Foranderlighed, der altid finder Sted i dens Optræden hos os, og 

 som undertiden har Udseende af en delvis eller fuldstændig For- 

 svinden fra større eller mindre Trakter. Skjønt de saaledes i visse 

 Aar kunne vise en tydelig Forøgelse af Individantallet, vil dette 

 dog neppe nogensinde naa nogen virkelig Høide, eller endog holde 

 sig nogenlunde constant; derimod vil det med Sikkerhed aftage, 

 og Arten maaske ganske forsvinde, om det ikke ved en directe 

 Indskriden fra Menneskenes Side søgte at holdes vedlige. 



Af de senest forløbne Aar har intet i nogen særlig Grad væ- 

 ret gunstigt for deres Udvikling. I 1873 forekom de endog særdeles 

 sparsomt, medens de i det paafølgende Aar efter en heldig Over- 

 vintring vare ret talrige paa enkelte Puncter af Smaalenene lige 

 op i Solør, samt i Egnene om Christianiafjorden; mellem 150 og 

 200 Individer bleve i Høstmaanederne 1874 bragte tiltorvs i Chri- 

 stiania fra de omkringliggende Trakter. 1 1875 var Tilgangen idet- 

 hele ringe, skjønt de kunde spores lige op i Gudbrandsdalen, samt 

 endog i Opdal paa Dovres Nordside. I Dec, 1875 viste en Flok paa 

 18 Ind. sig i Lesje, paa Dovres sydligste Afhelding, saaledes i en 

 Høide af 2,500' o. H. ; i Løbet af 1876 saaes og fældtes de paa 

 flere Steder i Romsdalen, og allerede i April Maaned blev et Ind. 

 skudt ved Molde, saaledes paa Puncter, hvor den tidligere ikke er 

 bleven observeret. I Landets sydlige Dele var Aaret 1876 ikke 

 særdeles gunstigt, om de end ikke synes at have manglet paa de 

 fleste Puncter omkring Christianiafjorden; men da den sidstforløb- 

 ne Vinter har været usædvanlig streng og snerig (1876—77), er 

 det at vente, at Stammerne ere paa de fleste Steder stærkt med- 

 tagne eller ganske uddøde. 



Det nordligste Punct i Landet, hvor Arten frivillig er frem- 

 trængt, er i Egnene paa Sydsiden af Trondhjemsfjorden, hvor den 

 allerede viste sig første Gang i Trediveaarene; i 1840 blev et Ind. 

 falbudt i Trondhjem, hvor det var ukjendt. Senere forsvandt den 

 ganske, indtil, som ved en tidligere Leilighed nævnt, omtr. 1860 

 omkring 30 Par bleve indførte og udslupne omkring Trondhjem. I 

 Begyndeisen trivedes denne Stamme vel, og udbredte sig i Løbet 

 af de nærmeste Aar over Inderøen op til Levanger (1862). Sene- 

 re ere de ganske forsvundne; i 1872 viste de sig igjen sparsomt i 

 Østerdalen og Stod, paa Sydsiden af Trondhiemsfjorden, men deter 

 sandsynligt, at disse ere komne søndenfra. 



Ogsaa i Omegnen af Stavanger have flere Forsøg paa deres 

 Indførsel fundet Sted, men tilsyneladende med ringe Fremgang. 

 Den Flok, som i 1874 i December saaes paa Karmøen, stammede 

 uden Tvivl fra saadanne i de senere Aar indførte Individer. 



