Mindre Medd. vedr. Norges Fuglef. 1873—76. 165 



Archibuleo lagopus, (Lin.) 1766. 



Ligesom foreg. kan Archib. lagopus ikke henføres blandt de 

 for vor Vildstand uskadelige Arter, idet der regelmæssigt ved dens 

 Reder findes Levninger af Ryper. 



Begge Arter ere fuldstændigt Trækfugle hos os. En Etter- 

 nøler af A, lagopus blev skudt ved Christiansand 6te Nov. 1876. 



Aquila chry saëto ä, (Lin.) 1766. 



Er stationær lige op i Finmarken ; et Ind., skudt ved Lerpollen 

 i Tanaelven i Jan. 1875, blev bragt til Hr. Nordvi paa Mortensnæs; 

 ved Tromsø er den ligeledes erholdt om Vinteren (70°). 



Den 26de Juli 1876 blev et 2\ Aars gammelt Barn bortført 

 og dræbt af en Ørn i Aafjordens Prgd. i søndre Trondhjems Amt. 

 Skjønt det ikke kan oplyses, hvorvidt dette har været en Aq. 

 ch/ysaëtos, eller en Haliaëtos albicilla, er det i ethvert Fald 

 det første sikre Tilfælde af dette Slags, der foreligger her fra 

 Landet siden det af Pontoppidan omtalte fra før Midten af forrige 

 Aarhundrede. Det havde ligget paa en Græsvold ved Gaarden 

 Skandsen, men savnedes, og gjenfandtes dødt i en næsten utilgjænge- 

 lig Fjeldvæg i omtr. \ norsk Mils Afstand. Intet af Legemet var 

 endnu fortæret, men Klæderne bare Spor efter Ørnens Kløer. 



Fem. — 910 mm . V. 670mm. H. 362 m m. (Bærum 9. Jan. 1873.) 

 Fem. — 950 - « 740 - < 405 - (Jæderen 20. Oet. 1873.) 

 Fem. — 910 - « 690 - « 361 - (Vaage primo Marts 1876.) 



Haliaëtos albicilla, (Lin.) 1766. 



Ligesom foreg. stationær lige op i Finmarken. 



Umiddelbart i Nærheden af et Rede, som jeg i Juni 1871 

 undersøgte i Namdalen i nordre Trondhjems Amt, og som inde- 

 holdt 2 næsten voxne Unger, sang Phylloscopus trochilus, Cuculus 

 canorus, og Ruticilla phönicurits ; af den sidstnævnte Art laa endog 

 et Rede med 8 noget rugede Æg i kun faa Alens Afstand fra 

 Redet. Den synes saaledes at leve i god Forstaaelse med alle 

 mindre Fugle, og disse sees heller ikke at tage Notits af den, hvor 

 de have slaaet sig ned i dens Nærhed. 



Falco gyrfalco, Lin. 1766, 



Synes at være talrigere udbredt i Finmarken, end i Landets 

 øvrige Dele, og ruger her paa de fleste Steder i Kystdistricterne ; 



N. Mag. f. Naturv, XXIII, 3. 12 



