Mindre Medd. vedr. Norges Fuglef. 1873- -76. 197 



hvilken Farve strækker sig noget nedover Halsen. Sommeren 

 1873 søgte man at frede om dette eneste paa Øen rugende 

 Par, men Eieren kunde ikke forhindre, at det blev forstyrret, og 

 det hyggede da paa 3 forskjellige Steder; men ogsaa fra det sid- 

 ste Sted bleve Æggene borttagne. Ikkedestomindre have de atter 

 indfundet sig punctlig hvert Aar, skjønt de altid flere Gange aar- 

 lig undergik den samme Skjæbne at miste sine Æg. I 1876 ind- 

 fandt de sig fremdeles, men vare dette Aar mere forsigtige, saaat 

 Kedet ikke blev opdaget. 2 af dette Pars Æg har jeg nærmere 

 beskrevet i „Remarks" p. 280. Et 3die Æg, netop afgivet til 

 Univ. Mus., maaler: L. 70mm. Br. 47mm. 



Efteråt jeg i Sommeren 1872 havde observeret et Ind. paa 

 Tamsøen i Porsangerfjorden i Juli, og erholdt et Ind. Cmaaske det 

 samme) levende fra den samme Localitet senere i samme Maaned, 

 blev denne Art ikke observeret paa Øen af Beboerne før i 1875, 

 da 2 St. indfandt sig om Vaaren, hvilke senere paa Sommeren 

 forøgedes med endnu et Ind., der syntes mindre, end de øvrige; 

 de vare de sidste Gjæs, der forlode Øen om Høsten. Hvorvidt de 

 havde ruget paa Øen, kunde ikke afgjøres. 



M. Totall. 694mm y. i Fældn. H. i Fældn. Tamsø, V. Finm. medio 



Juli 1872. 

 C y gnus musicus, Bechst. 1803. 



Overvintrer aarlig i enkelte Individer eller smaa Selskaber 

 ved de sydlige Kyster op til Lofoten, eller i aabne Ferskvande, og 

 kunne herunder samles i store Skarer. Dette var Tilfældet ved 

 Stavanger Vinteren 1870—71, ligesom dette jevnlig indtræfler i 

 Lofoten; i December 1871 observerede afdøde Stipendiat Boeck 

 omtr. 100 Individer i en Bugt i Nordland. Da et Ind. i Februar 

 1871 blev fældet helt oppe i Lyngen i Finmarken, maa den an- 

 sees som stationær over den største Del af Kysten. 



De yngre, endnu ikke forplantningsdygtige Individer tilbringe 

 undertiden Sommeren (ligesom det ofte er Tilfældet med T/inga 

 striata og andre Arter af samme Slægt, Bemicla brenta o. a.) 

 under forholdsvis sydlige Bredder. I Beg. af Juni 1862 blev et 

 Ind. skudt ved Levanger, og den 5te Juli 1875 saa jeg et Ind., 

 der endnu ikke var fuldt udfarvet, i Lagunerne paa Ørlandet ved 

 Trondhjemsfjorden, hvor de angaves ikke sjelden observerede af Be- 

 boerne om Sommeren. 



I 1876 fandtes, ifølge Meddelelse af Hr. Nordvi, et Par ru- 

 gende paa Varangernæsset i Østfinmarken, utvivlsomt det nord- 



N. Mag. f. Naturv. XXXIII. 3, 14 



