Mindre Medd. vedr. Norges Fuglef. 1873—76. 211 



i Porsangerfjorden viser den sig fra og til, og jeg medbragte her- 

 fra til Univ. Mus. i 1874 et Ind., skudt ved Kistrand 25de Dec. 

 1873. Dette Ex. var fuldt udfarvet, men ubrugbart til Opstilling. 

 Et Ind. opgaves ved Nytaarstid 1874 at være skudt ved Ber- 

 gen, og sendt til Bergens Musæum. 



Rissa trzdactyla, (Lin.) 1766. 



En af de største Colonier af denne Art i Landet (og paa Jord- 

 kloden) er den, der ruger i Sværholtklubben, lige ud mod Ishavet 

 ved Indløbet til Porsangerfjorden i Finmarken. Den lodrette Fjeld- 

 væg, hvori Colonien fra umindelige Tider har havt Tilhold, er omtr. 

 800' høi, og Eederne tindes lige fra Søen næsten op til Randen 

 af Fj eldet. Antallet af de her rugende Fugle kan end ikke tilnærmel- 

 sesvis angives. Af Æggene borttages aarlig et Antal, der varierer 

 raeliem 3 og 12,000, alt eftersom Veiret under Indsamlingen er 

 gunstigt eller ikke. For at erholde disse, benyttes oftest Stiger, 

 og kun i mindre Udstrækning Touge ; en Følge heraf er, at mindst 

 9 Tiendedele af Fjeldvæggen altid forbliver urørt. 



Rederne ere byggede af Stråa og Tang, rigeligt opblandede 

 med Fuglens Excrementer; de benyttes Aar efter Aar, idet de 

 hver Gang blot blive udbedrede med nye Stråa. Æggenes Antal 

 er aldrig over 3, men otte blot 2; deres Udseende varierer bety- 

 deligt, ligesom tildels deres Størrelse, og ikke sjelden tindes Æg, 

 hvori 2 Blommer. 



Æglægningen begynder omtr. 12te Mai, og Hovedmassen har 

 Æg i de første Dage af Juni. Normalt lægge de blot et Kuld om 

 Aaret; borttages Æggene eftersom de blive lagte, vedbliver Hun- 

 nen at lægge uden Afbrydelse over det normale Antal; men ere 

 de først rugede, varer det en Tidlang, inden Hunnen paany lægger 

 Æg. Skallerne af Æggene bæres ikke ud paa Havet, men kastes 

 ned ved Foden af Fjeldet, hvor man ligeledes under Rugetiden 

 tinder et betydeligt Antal døde, af Rederne udfaldne Unger, raadne 

 Æg, og store Masser Guano, der opfylde Luften med sine Ud- 

 dunstninger. 



Begge Forældre maa antages at udruge Æggene, idet man 

 ofte ser den ene fly ve bort, og en anden indtage dens Plads. 



Alene de fuldt udfarvede Ind. lægge Æg; de aarsgamle Ind. 

 med den sorte Nakkering sees aldrig ved Rederne, men holde sig 

 i umaadelige Skarer paa Søen udenfor Fjeldet, eller hvile paa 



