226 Th. HiortdahL 



Mine rai -analys er 



meddelte af 

 Th. Hiortdahl. 



1, Ano i thit-olivinsteri. 



Hr. K. Hauau fandt 1873 ved Skurruvaselv i Grong i det Trond« 

 hjemske en eiendommelig olivinsten med rigeligtogjævntindsprængte 

 klare farveløse feldspathkorn, der af professor Kjerulf efter en fo- 

 reløhig undersøgelse formentes at være anorthit. Da dette mineral 

 kun engang før er fundet her i landet og forekommende noget än- 

 derndes, nemlig som bestanddel af hyperiter eller eukriter fra 

 Vestfinmaiken, 1 ) anså jeg det af interesse at foretare en analyse 

 for at konstatere forekomsten. 



Anorthiten danner farveløse korn 2 ) af 5 mm tvær m ål og derover; 

 den smelter let for blæseroret og opsluttes fuldstændigt af saltsyre. 

 Egenvægten bestemtes af grovt pulver til 2,74. 

 Til analysen anvendtes af de udplukkede rene korn 1,1286 gr. 

 (tørret ved 100°), hvoraf erholdtes 0,5162 kiselsyre samt 0,3837 

 lerjord, 0,0053 jernoxyd, 0,2044 kalk 3 ), 0,0010 pyr^phosphorsur 

 magnesia, 0,0595 chlorkalium -f- chlornatrium og 0,0390 kalium- 

 platinchlorid Den heraf beregnede procentiske sammensætning er 

 anorthitens sædvanlige: 



Si 2 45,74 



Al 2 3 33,99 



Fe 2 3 0,47 



Ca O 18,11 



Mg O 0,03 



Na 2 1,98 



K, O 0,66 

 100,98 



') Fundet af toldkasserer Petersen ; aualyseret af Pisani (Ann. chim. phys. [5] IX.) 

 a ) Hr W. C. Bruggnv har på et spaltestykke målt Vinkelen oP/xP', oo - 

 94° 48'; foruden den almindelige tvillingstribning på basis sees også på 

 fladeparret stribning eiter loven : omdreiningsaxe makrodiagonalen. Vin- 

 kelen mellem denne stribning og kanten o P : oo P', oo fandtes omtrent 17°. 

 •) Baryt kunde ikke. påvises ; i enkelte andre feldspather, navnlig hvide oli- 

 go klaser fra Guldalen og Thydalen har jeg derimod påvist ganske små 

 mængdor baryt. 



