Mineral -analyser 227 



Olivinen, hvori feldspa^hen er indstrøet, danner brungule korn; 

 da det var forbunden med nogen vanskelighed at disse udplukket 

 i en til analyse tilstrækkelig grad af renhed og navnlig at få dem 

 fri for et tilblandet augitisk (enstatit?) mineral, maatte jeg til 

 analysen lade mig nøie med 0,7237 gr. (tørret ved 100°) , der op- 

 sluttedes med saltsyre og gav 0,2772 kiselsyre, 0,1930 jernoxyd, 

 0,7690 pyrophosphorsur magnesia samt derhos en ganske ringe 

 mængde mangan og nikkel (spor af kobolt), som jeg dog ikke har 

 bestemt kvantitativt; kalk var aldeles ikke tilstede. 



Den af analysen beregnede procentiske sammensætning 



Si o 2 s$,w 



Fe O 24,02 

 MgO 38,29 

 100,61 

 fører til en ren olivinformel (Si : B = 1 : ->02), hvor mængderne 

 af jernoxydul og magnesia staa i forholdet Fe Mg 3 , 



Af norske oli vinstene haves, såvidt jeg ved, før kun en ana- 

 lyse, nemlig hr. Hauans af en olivin fra Nordland; denne inde- 

 holdt mindre jern, nemlig jernoxydul og magnesia omtrent i for- 

 holdet Fe Mg 6 ') 



Foruden de nævnte bestanddele indeholdt den smukke berg- 

 art en ringe mængde sorte ertskorn, som man kan udtrække af 

 pulveret ved vadskning eller ved hjælp af magneten ; disse opløses 

 for største delen af varm saltsyre, men de give også eiter smek- 

 ning med soda og salpeter ganske tydelig reaktion på chrom, 

 hvorfor de maa antages at bestå af magnetjernsten og chrom- 

 jernsten (Picotit?) — atter et exempel på at olivinstenene ere 

 chromførende. 



2, Saus surit gabbro 



Af denne bergart havdes hidtil kun en analyse, nemlig fra 1862 

 af Irgens og mig, der undersøgte den i omegnen af Bergen fore- 

 kommende 2 ), Da den i de senere år erkjendtes at have stor udbre- 

 delse ogsaa i andre dele af landet og navnlig fandtes optrædende 

 ved mange af vore kislorekomster 3 ) frembød der sig anledning til 

 en sammenligning ved hjælp af nye analyser fra forskjellige lokaliteter. 



De følgende analyser gjælde: 



1. Selve mineralet Saussurit, udplukket af no. 2. 



2. Sau8suritgabbro fra Midtsæterfjeld, Bergens halvø, grovkornet, 

 typisk. 



3. Saus8uritgabbro fra Ytterøen 4 ), noget mindre grovkornet, 

 smuk og charakteristisk. 



4. Saussuritgabbro fra Hestekletten ved Storvarts grübe, Røros 4 ), 

 ligeså smuk og charakteristisk. 



5. Grønsten, finkornet, fra Grimelien. 



') Videnskabsselsk. forn. 1864. 325; den indeholder 4,7 pct. vand og ligner 



i sammensætningen den såkaldte Villarsit. 

 a ) Universitetsprogr. 1862. II. 



•) Om stratifikationens spor af Dr. Th. Kjerulf. Aftryk af Univ. festskrift 1877, 

 4 ) Ibid. p. 33 og 34. Nyt mag. f. naturvid. XXÏ. 71. 



