8 Th. Kjerulf. 



midlere afdeling. Længst i nord mangler denne på en 

 kort strækning, og på en længere længst i syd. 



Afvigende leining 



ved Gulaskifernes grændser finder sted ved Stören, i Sæl- 

 busjöens bund öst, på Rognfjeld ved Eidet, også mellem 

 Sjækervandene og Rugda, foruden sikkert på flere steder. 



Ved den afvigende leining over underlaget kommer Gu- 

 laskiferne til at ligge uregelmæssigt over de to afdelinger 

 omkring Eidet, snart over den ene, snart over den anden. 



Gulaskiferne synes ikke at komme ind i Sverige, da de 

 neppe berörer rigsgrændsen. 



Gulaskifernes grændse. Ældre forfatteres antydninger. 



Vort grændsepunkt ved Vangsgraven gjenkjendes hos 

 H. C. Ström (Mag. f. Naturv. V, pag. 241— 242), idet Vangs- 

 graven nævnes mellem de typiske steder både for hans 

 "kloritskifer" og for hans lerskifer. Chausseen blotter nu 

 punktet. 



Hos C. F. Naumann gjenkjendes vort grændsepunkt 

 mellem Indset og Navadal (Beiträge zur Kenntniss Norwegens 

 II, pag. 213 § 24), idet han vistnok i den tids ånd antager 

 en overgang fra hornblendegranit til hornblendeskifer (så- 

 ledes benævner N. den grönne lersten og skifer i grændsen, 

 som chausseen nu blotter), derfra til lerglimmerskifer og 

 derfra til blågrå lerskifer. Disse to sidste fölger N. til 

 Kvikne grübe § 25. 



Ligeledes gjenkjendcr vi vore grændser nord for Fol- 

 dalen, 11, pag. 302—303. Han har imidlertid kun faret i 

 Kakkeldalens bund, ikke været på höiderne omkring, hvor 

 formationen optrøder endira mere påfaldende forskjellig 

 fra Foltlalens, nemlig med sorte lerskifere, mörk kvartsrig 



