Om Trondhjcms stifts geologi. 9 



skifer, mörkegrå storbladig glimmerskifer, overalt i Enstakahö, 

 Kollenfjeld, Steinhö, Iloltesjöhö, nordre og söndre Skardhö, 

 omkring Höigien, ved Börsöerne o. s. v. 



Også hos Keilhau antydes (Gæa norvegica pag. 402) 

 de over Xavadal til Birkaker strygende identiske lag som 

 dunkel blåliggrå lerskifer. 



Tre chausseer lægger, som nævnt, nu disse punkter ved 

 Orkla åbne, og de har end yderligere interesse ved at 

 vise de mangfoldige gjennemskjærende gange af graniten, 

 der trænger ind snart parallel lagene, snart i spids vinkel 

 mod dem, og såvel i den yngre afdeling, som i den mid- 

 lere afdeling. 



Chausseen fra Navadal til Indset var ikke færdig i vor 

 undersögelses forste år og blev senere ved et tilfælde 

 ikke besögt för efter 1870. Det violette felts ostgrændse 

 (på det tidligere kart) er derfor korrekt på de 2 steder 

 over Orkla, men ikke trukket over hin nye chausselinie, hvor 

 grændsen nu sees. 



Ben midlere a f delings østgrændse. 



Konglomerat- og sandstensrækken var i det tidligere 

 kart ikke forsögt udskilt i sin helhed. Den optræder med 

 en vestre og en østre arm. Kun den vestlige blev udskilt 

 1870, medens den östlige arms tilstedeværelse antydedes 

 förelöbigt i profilerne. Folgende er grændserne udåd for 

 den östre arm : 



Nord for Finvola i uveisomme egne. Ved grændse- 

 punktet Finvola på Jemtlandschausseen i Bellingelvens ud- 

 löb i Finsjö samt ved de små vande nær rigsmærket, Her 

 sees strax over Finvolas gneis Meraker-skifer og sandsten i 

 hele deres typiske karakter. 



Derpå langs Skarstuesjö, vestlige bred til Halsjöruens 



