Om Trondhjems stifts geologi. 11 



dotte felt. Fremdeles fra Frostens höie land syd ved Ekre 

 svingende henimod Movand, atter svingende om Skjötingen, 

 videre i retning n. o., nord for Hårskallen til Vuku, frem- 

 deles i samme retning til Lusladvand. 



Længer nord falder den störste del af strækningerne i 

 Snåscn, Beitstaden m. m. indenfor dette felt imellem disse 

 2 linier: 



den sydlige: fra Stod n. om Stenkjær, 

 den nordlige: fra Holdenvand over Hjeldosen, Olsknuten og 

 Kinderåsen på Snåsensvandets nordside. Her afbrydes 

 lagrækkerne ved granit. 



Den midlere afdelings grændser langst nord og 

 vest i feltet. 



På nordsiden af denne granit, skjærer Sandöla ned i 

 grændselinien, der kan fölges til Havdalsfjeld vest for 

 Portfjeld. 



Portfjeld med sine kvartskage-lag og skifer tilhörer den 

 lavere afdeling. Derimod viser det såkaldte Små Portfjeld 

 længere nord den midlere afdelings typiske lag. Nogen for- 

 vexling tidligere skriver sig fra disse to forskjellige lokali- 

 teter med samme navn. 



Længer nord altså er grændsen påvist ved hr. Hauan 

 fra et punkt midtveis mellem Tunsjö i Norge og Kværnberg- 

 sjö i Sverige, langs rigsgrændsen på dennes vestre side, 

 derpå svingende i vest omkring Jomafjcld, med en udlig- 

 ger så langt nord som ved Vægter vand. Sydover findes 

 atter vestgrændsen ved Limingen og Tunsjö, hvor afdelin- 

 gens lagrækker er afskårne ved grönsten og gabbro i det 

 store Heimdalshaugens felt. 



Endelig længst i vest ved Trondhjemsfjordens munding 

 og fortsat langs kystranden findes afdelingen i Lekö, (på- 



