Om Trondhjems stifts geologi. 27 



Disse ældste lag kommer tilsyne i en skarp saddel, i 

 höi grad sammenpressede. Spor af selve hvælvet findes i 

 de skrat over hoveddalen pegende lagstillinger samt i syn- 

 lige buer på bratte fjeld vægge ved udgangen af Samas dal 

 (Lundedalen) nær stenbruddet. Også i selve Hovindsand- 

 stenen sees nogle opbevarede linier af hvælvene. Ligeledes 

 er hvælv antydet i de brudle lagstillinger på begge sider af 

 Kaldvildå. Antiklinalen er således tilstrækkelig antydet mel- 

 lem Flå (pynten af Frimoåsen) og Hovind på en strækning 

 af 1 mil. 



Går man fra Hovindsandstenen, som selv fører fossiler, 

 og fra Lundemokonglomeratet, hvori også fossiler, over 

 Hölandet til Örkedalen, da sees i de op- og neddukkende 

 store böiger tråden ved de fossiler, som, vistnok sparsomt, 

 her findes i kalkstene, grön lersten og kalkholdig sandsten, 

 medens også sandstenen selv og konglomeratet i tilstrækkelig 

 orienterende lag fölger indenfor så snævre rum som disse 



Går man derimod sydover, da overskrides de tilsyne- 

 ladende steile lag i Storensnævringen, i hvilke vistnok ingen 

 fossiler er frem fund ne, heller ingen kalklag. Men det er 

 samme lersandsten som Hölandets, og et orienterende lag 

 fra Hölandet, brekcieskiferen, er også kjendt i snævringen. 

 Fölgen er, forsåvidt man ikke lader sig skufFe ved skifrig- 

 hed i de sammenpressede lag : 

 b. Storensnævringens grön skifer, kloritskifer, sandsten, 



brekcie, lersandsten samt Krokstadsandsten, 

 a. Hovindsandsten, Lundemokonglomerat, lerskifer sees 



næsten i dagen, Gulfossens grå lerskifer. 

 Saafremt b var en eneste hell omstyrtet folge over '/3 mil, 

 måtte mægtigheden udgjöre 12000 fod. Men sandsynligvis 

 er også lagene b sammenstuvede, ligesom abenbart allerede 

 Hovindsandstenen (a) er stuvet. Under denne forudsætning 



