Om Trondlijems stifts geologi. 29 



forskjel mellom Orkla '2200' og- Gråhö öst for Kvikne grübe 

 3200', altså en mægtighed af mimlst 1000' om hensyn kun 

 tåges til den vertikale forskjel, eller mest 6000', idet det midlere 

 fald sættes til 20° og den horizontale afstand til | mil. Det 

 förste mål er for lidet, det sidste er efter den vundne erfa- 

 ring voveligt, da sammenhæng ikke er seet fortlöbende. For 

 Gulaskiferne altså en betydelig mægtighed som ovenfor an- 

 givet. 



Dernæst stiger man ned i Rennebu. Lersandstcn, ler- 

 sten og skifer i Rennebu, som ekvivalerer med sandsten- 

 rækken, ligger i flade hvælv mellem Birkaker og Rennebu, 

 særdeles evident under Gulaskiferne, på höiden omkring 

 2880' (åskanten) til dalbundcn ved Rennebu og Hårstad 

 725', altså mægtigheden 



2160' 

 I stykket mellem graniten, som bryder op længer nord 

 i dalen, og Grut sees nogle gange tilsyneladende ensidigt 

 fald. Dette kan dog ikke være en sammenhængende folge, 

 tvertom er påvist antiklinal lagstilling inde på tjeldet i öst, 

 nemlig nord ved Igelfjelds fod, ved Holdsö (Hauan). 



Stykket mellem Grut og Kalstad viser enkrinitkalkstenen 

 mellem mægtige sandstene og konglomerater, som stryger hid 

 fra Hölandet og II vind samt Lundemo i Guldalen. Gangen 

 langs åsryggen er besværlig, men nede i dalbunden får 

 man ikke alle oplysninger. Lagstillingen er vanskelig at 

 folge. Den böiger, idet tillige ströget stærkt vrider sig. 

 I syd er ströget i det hele vest öst, nemlig påvirket af gra- 

 niten og gronstenkjæderne Igelfjeld- Gynildfjeld. I nord 

 er det, påvirket af det store grønstenfelt, som ligger langs 

 med dalen, næsten nord syd. 



Den synlige mægtighed af böigen lige over Grut er 



