32 Th. Kjerulf. 



være större end omtrent den dobbelte höide af dalsiderne, 

 således som profilet viser. 



Stykket længer mod öst i Merakerprofilet synes atter at 

 opvise ensidigt faldende lag, men imellem Kirkefjeldet og 

 Funtaune navnlig nær Evjuå og Krogstadå — på van- 

 dringen langs fjeldranden — sees tilstrækkeligt af foldede 

 og sammenstuvede lag til at opgive tanken på ensidigt fald. 



Længst i öst i profilet sees mægtigheden af de over 

 Kjolens kvarts i svævende stilling liggende grönne lerstene 

 og lersandstene, navnlig i de tværs gjennem sandstenryg- 

 gene skjærende skar, således i Skårdalsporten. Den er ikke 

 meget betydelig. De svævende lag stiger her i skaret eller 

 „porten" (2070') til omkring 2200' og 2300', og i Tevel- 

 dalens bund (1700') moder kvartsfjeldet. Mægtigheden af 

 den midlere afdeling her yderst i dens udkant mod öst bli- 

 ver således omkring 600' som minimum. Lægges hertil for 

 de svagt vestligt heldende lag mellem lille Kjæringa og Te- 

 veldalen, mindst 2000', så kunde mægtigheden af grön ler- 

 sten, lersandsten og skifer, liggende over Kjolens kvarts- 

 fjeld, sættes til mindst 



omkring 2600'. 



Den med ringe mægtighed rcpræsenterede Rörosskifer 

 kommer imellem sandstenen og kvartsfjeldet. 



Mægtighed ved rigsgrændsen. 



Fra Skårdalsfjeldene er den midlere afdelings lagra^k- 

 ker udbredt over Kjærringfjeldene (mellem Skårdalsvand Og 

 Fjergen}, KjÖIttioügene (.melîëm Fan-sjö, Skalsjö og Fjergeri), 

 Skarfj eld eire vest Ved Insjö. Dr tværsover disse mange 

 rygge skjærende skår feller jtørté) erindres ved navnene. 



Den viatlöftige folge i Skårdalsfjeldene, Kjerringfjeldene 

 dg i de hoie KjöKKouge er udbredt i böigende, indlil svævende 



