54 Th. Kjerulf. 



At de yngre lagsystemer også her har udbredelse 

 ige til Vestranden længst mod nord i stiftet, fremgår af 

 konglomeratet på Lekö, påvist af Hauan 1873. 



Idet hr. Hauan påsinegjennemsnitsvandringergik fra Mai- 

 vand ret vestover og derpå atter i andre linier tilbage, blev 

 grændsepunkter fundne mellem grundfjeldet og hin yngre 

 gneis. Inderst i Arsetfjord samt midtveis i Indfolden mo- 

 der den yngre gneis, glimmerskifer, hornblendeskifer med 

 kalklag. Man tör atter opfatte disse sidste lagrækker som 

 repræsenterende den ældre afdeling. 



Disse lagrækker med kalksten, glimmerskifer og kvarts- 

 lag fölges fra bunden af Indfoldenfjord således videre: op 

 Foldalen over Ar, Lona, Rosendal videre over Svarthammeren n. 

 vedÖivand, forbi Kjelstad, Rånes s. vedÖivand,Skartland,Brönbo 

 nær Höilandets kirke ,og nu på fjeldstykket mellem Grongstad- 

 vandets dalföre og Namsen overHjartåsen til Bunes n.ved Medjå. 



Vest for denne lange linie ligger grundfjeldet, i linien 

 selv tildels mægtige kalkdrag. Svævende lagstilling finder 

 sted på den sydlige del af linien således i Hjartåsen og 

 Medjåfjeld, hvor den her af grå glimmerskifer og lerglim- 

 merskifer med dolomitknuder bestående afdeling ligger over 

 Grongs ældre röde granit. Længer nord derimod, hvor det 

 store yngre granitfelt moder (porfyrgraniten mellem Folden 

 og Namsen) med grændsepunktet Rosåsen-Helgebostadfjeld 

 på hver sin side af Öivand, (indes steilere fald samt strög 

 langs med denne granits grændse. 



Grundfjeldet i Vestranden. 



Men yderst ude mellem Foldenfjord, det ydre stykke 

 af Indfolden, og Leköfjord råder grundfjeldets gneis, 

 ligeledes delvis eller helt i nogle af de store öer ved ind- 

 seilingen til Namsos, navnlig paa Elvi a odet, endelig også 

 nord for Namsos og i et Stykke af Namdalens nedre lob. 



