56 1: Th. Kjerulf. 



Ertsforekomster. Ældre anskuelser. 

 Den höist fortjente bergmester H. C. Ström har i sin 

 tid anseet de trondhjemské ertsforekomster af kobberkis, 

 svovlkis, magnetkis som underordnede leier og som afleiede 

 samtidigt med lagene og gjort opmærksom på, at til denne 

 anskuelse svarer leiningen i det store — i en af ham kjendt 

 strækning — nemlig med östligt fald i den vestlige del af 

 stiftet og med vestligt fald i den öslüge del. 



At alleslags kisleier i det Trond hjemske er ensiidige 

 indbyrdes og enstidige med bergarten O.glimmerskiftren og klo— 

 ritskiferen) siges pag. 249 Mag. f. Naturv V., dog med undta- 

 gelse af Lokkens grubes ertsleie (en at Meldalens gruber), 

 hvilket synes sildigere. Ligeledes har Ström först fremsat 

 den sætning, som jævnsides med navnet „leier" har gået i 

 arv, at ertsforekomsterne findes kun i visse skifere, klorit- 

 skifer og glimmerskifer. At visse strækninger og bergarter 

 — de som indtages af Gulaskiferne for en del, efter vore 

 iagttagelser — i det hele ikke skulde indeholde driwærdige 

 leier af kobberkis eller kobberkisholdig svovlkis antydes af 

 Ström pag. 240 — 48, 



Ligefra Stroms tid 1825 har man været mest lilböielig 

 til al anse ertsforekomsterne for leier. Dette navn og den 

 dermed forbundne anskuelse har gået i arv Men som et 

 leiet skikt mellem andre skikter har man desnagtet som be- 

 kjendt aldrig afbygget dem. Faktisk danner de ikke leier. 

 Denne kjendsgjerning undgik ikke den erfarne bergmand. 

 Ström opregner bergarterne, hvoraf fjeldene beslår i det 

 nordenfjeldske bergdislrikl, og de särdeles fossiler C>: i 

 den tids sprog mineraler), som findes i samme, [mellem 

 bergarter og sa-rdeles fossiler opregnos ertsforekomsterne 

 som underordnede leier. 



Ström tilhegger således disse underordnede leier en vis 



