70 Th. Kjerulf. 



Eruptivemes forhold til ertsårerne. 



Ved navnet eruptiver betegnes her de forskjellige masser 

 af bergart, som synligt har optrængt imellem og banet sig 

 vei gjennem de forskjellige bergarters lagrækker. 



Med navnet ertsårer betegnes i det hele ertsforekom- 

 sterne. Af alle forhåndenværende udtryk er dette det bedste 

 og mest træffende. Arbeideren og ertssögeren taler, når 

 han ikke er undervist om, at han skal se „leier", helst om 

 sine ertsårer. Dette navn åre forudsætter ikke den brede 

 flade, ikke lagets natur, heller ikke har dette navn fordrin- 

 ger, som ganske falder sammen med „gang". Vi kunde og- 

 så bruge fremdeles som tidligere betegningen ertslinealer, 

 såfremt dermed ikke^syntes nödvendigvis forbundet begreb 

 om noget snorlige, hvilket ikke finder sted i virkeligheden. 

 En lineal som gafler sig og udgrenes fingerformigt, ligner 

 lidet linealen. Derimod åren]forgrener sig, samler sig atter, 

 har en udpræget længderetning og en i forhold dertil mere 

 overskuelig bredde og tykkelse. 



Hvis eruptiverne optrådte som uanselige masser, i 

 små pletter, af uklar natur, med „overgange" istedetfor 

 med grændser, .uregelmæssigt blandede o. s. v., skulde ikke 

 opstige tanke om en forbindelse mellem dem og ertsårerne. 



Eruptivernes udbredelse i dette felt var ukjendt för un- 

 dersögelsen,ligesom afdelingerne,ogligesom heller ikke de deri 

 indeholdte fossiler var kjendt, eller endog deres mulighed anet. 



Men eruptiverne er særdeles mæglige, oplårnede til 

 uhyre masser, af stor bredde, overordentlig længde. 



Röd granit og stribet granit (gneisgranit) kan fölges i 

 mangfoldige tog fra Tusteren ved Kristiansund langs Vest- 

 randen til Gutvikfjeld ? ved stiftets nordgrændse, gjennem 2 

 grader, optårnet til fjeld af 2000 föds höide, med bredde af 

 \ mil, 1 mil og mere. 



