78 Th. Kjerulf. 



De nærmest omkring Trondhjem liggende ertsforekom- 

 ster af hidtil höist ulige praktisk betydning er Ytteröns gru- 

 ber, Ulriksdals grübe og skjerpet ved llsviken. Da disse 

 punkter er de nærmeste, da forholdene dersteds sees på 

 grund af de åbne brud i dagens lys, og da de alle tre re- 

 præsenterer de trondhjemske kisforekomster, er det naturligt 

 at opsöge disse punkter for at se, om hine forekomster i 

 virkeligheden er leier, knyttede til samme horizont, eller 

 enstidige indbyrdes og enstidige med lagene, overensstem- 

 mende med de nedarvede anskuelser. 



Ytteröns gruber indtager med visse distancer indbyrdes 

 en plads midt i den mægtige ældre afdeling. Ulriksdals grübe 

 indtager en plads överst i den ældre afdeling. Ilsvikens 

 skjærp findes lavest nede i samme ældre afdeling. De er 

 altså ikke enstidige indbyrdes, indtager ikke samme geologiske 

 horizont Derimod findes eruptiver lige i nærheden, ved Yt- 

 terön saussuritgabbro, ved Ulriksdal saussuritgabro, ved lls- 

 viken protogingranit; begge horer til de yngre eruptiver, som 

 bryder gjennem Trondhjemsfeltets lagsystemer. 



Ytterøns gruber. 



Beliggenheden sees af hosföiede kart over Ytteröns öst- 

 lige del efter hr. direktör A. Bachke. Alle oplysninger her 

 meddelte om Ytterön skylder jeg hr. Bachke, som under mit 

 ophold havde den godhed at ledsage mig og sætte alt rigt 

 materiale til disposition, karter og profiler over gruberne, 

 håndstykker m. m. 



Der er her mindst 4 horizonter med indstukne kteliitetler 

 eller ertsårer: 1) Slorgruben 2) Le Breton 3) Folstadgruberne 

 4) Stangerholtgruberne. På halderne sees ertsen Ira 1 og 2, 

 grynet svovlkis, som let adskilles fra ertsen 3 og 4, der er 



