86 



stykke, slået tilhavns af frisk masse, viser strax karakteren, 

 og selv små stykker, når det kun er frisk sten, viser det 

 samme for et övet öie; men fra den överste hud, hvor et 

 barsk veirlig har arbeidet på stenen i årtusinder er det ikke 

 hensigtsmæssigt at oplægge prover. 



For særdeles tydelig grovkornet gabbro er at nævne som 

 typiske lokaliteter Hermansnasen, Mælshogna og ifölge det 

 af J. Esmark medbragte håndstykke dybct af Kongeås grübe. 



For finkornige grönstene især Meldalens felt, Heimdals- 

 haugens felt, begge særdeles store. 



For saussuritgabbro Ytterön, Vasfjeld navnlig i ^kjola- 

 passet. Også længst i nord liketil i Heimdalshougenes leit. 



Disse eruptiver bryder op i alle Trondhjemsfeltets af- 

 delinger. 



Foldals granule og protogingranit 

 må særskilt omtales. Foldalens eiendommelige bergart, som 

 (Ueber d. Geologie d. südl. Norwegen) blev nævnt Foldals- 

 syeniten, men som (tegnforklaring til Geologisk kart over det 

 söndenfjeldske Norge) er anlagt med Dovregranitens farve, 

 fordi den heller er en granit (og som sådan tilhörer de 

 yngre graniter [ligesom Dovres), står nær granulit. H. C. 

 Ström har erkjendt dette. 



Den er lys af farve, ofte grönlighvid. I dens forskjel- 

 lige afændringer sees kvads, lys feldspat (maske ortoklas), 

 hornblendenåle, grön klorit, sölvglindsende talk, små blod- 

 röde granater. Den er ofte (folieret eller) stribet ved horn- 

 blendenålene. Den kan nok sammenlignes med en hornblonde- 

 förende granulit. Fleres teds forholder den sig dog ganske 

 gom en protogingranit, navnlig henimod Grimsdalen. 



Den bryder gjennera lagene, fölger ofte skifrigheden. 



