120 J. Koren og D. C. Danielssen. 



mellem disse Hudkar og Tentakularsystemet finder ikke Sted, 

 og hos Slægterne Phascolosoma, Onchnesoma og Tylosoma 

 fandtes, saavidt vore Undersögelser gik, ingen Hudkar. Ind- 

 holdet af Hudens Længdekar er det samme som findes i 

 Kropshulheden. Dette Indhold har indtil de allersidste Ti- 

 der været nöiagtigt undersögt, og iblandt de Legemer, som 

 findes deri, have de af Krojin, Ehlers, Keferstein, Brandt 

 med Flere beskrevne saakaldte „Töpfchen", tiltrukket sig en 

 særlig Opmærksomhed. Enkelte Forskere have antaget dem 

 for parasitiske Legemer, medens Andre antage dem for at 

 være bestemte, for Sipunculiderne eiendommelige Organer. 

 Lancaster*) har for ganske nylig paavist, at disse „Töpf- 

 chen" udvikle sig paa de kontraktile Kar, der ere fæstede 

 til Spiseröret, og senere lösrive sig, for at svömme frit i 

 Kropshulhedens Vædske, — og mener at kunne bevise deraf, 

 at disse Legemer ere Organer, der tilhöre Sipunculiderne og 

 ikke Parasiter. Vore Iagttagelser give os ikke nogen An- 

 ledning til at afgjöre Noget med Hensyn til disse Legemer, 

 kun have vi seet, at de ere meget sparsomt tilstede hos de 

 Phascolosomarler, vi have undersögt. At Cilierne paa disse 

 besynderlige „Töpfchen" skulle være forsynede med en Knop, 

 som Brandt beskriver dem under Navnet „Ciliæ vibratoriæ 

 capitatæ", have vi ikke kunnet stadfæste, men maa være 

 enig med Lancaster deri, at disse Knoppe formentlig ere 

 frembragte ved Kunst. 



De saakaldte Segmentalorganer — brune Blærer, brune 

 Rör -. Hos Sipunculiderne findes, som befejendt, ialmin- 

 delighed to, men hos enkelte Arter kun et, dels blærefor- 

 migt, dels rörformigt Organ, der ved sin bredere Del er fæ- 

 stet til Bugfladen, medens den smalere Ende hænger frit i 



f ) The Annals and Magazin of nat. History XI. Vol. 4 Ser. pag. 89. 



