122 J. Koren og D. C. Danielssen. 



været istand til at opdage nogen Aabning, hverken paa den 

 fri bagerste eller paa den forreste Ende, og det uagtet han 

 har gjort flere Injectioner. Flere Naturforskere have imid- 

 lertid iagttaget dels Æg, dels Spermatozoer i större og 

 mindre Mængde indeni disse Organer, hvilket vi aldrig have 

 seet, — og forsaavidt Æggene og Zoospermerne ikke dan- 

 nes der, har Spörgsmaalet været, hvorledes de skulle være 

 komne ind, naar ingen Aabning existerer, hvorigjennem de 

 kunne passere. Vi kunne intet tilfredsstillende Svar give 

 herpaa; men det forekommer os, at Brandts Konjektur, at 

 Æggene og Zoospermerne, efteråt være komne ud af Krops- 

 hulheden, og svömme frit i Söen, kunne tilfældigvis trænge 

 ind gjennem de omtalte Organers Aabninger, der findes paa 

 Bugfladen, ligesaa godt som man finder fin Sand trængt ind 

 i dem paa den Vei. At antage dem for Generationsorganer 

 kunne vi ikke; thi foruden at deres Bygning taler derimod, 

 have vi ingensinde seet hverken modne eller umodne Æg 

 eller Spermatozoer i dem, og det uagtet vi jævnlig har truf- 

 fet paa Æg i Kropshulheden, Vi skulle senere omtale Kjöns- 

 organerne, og da paavise deres Sæde. Vi have hos en- 

 kelte, næsten vandklare Sipunkulider kunnet iagttage, hvor- 

 ledes disse blæreformige Organer have været fyldte med en 

 saagodtsom farvcfri Vædske, hvorledes de under Kontrak- 

 tionerne have udlomt denne, idet Lumenet i höi Grad er for- 

 mindsket, og hvorledes efter nogen Tid, Blærerne atter ere 

 blevne udspændte. Dette i Forbindelse med deres Bygning 

 og deres Udførselsaabning, der er forsynet med en lille 

 Sphinkter, give os Grund til at antage dem for Afsondrings- 

 organer, — og som saadanne maa vi nærmest hen före dem 

 til et Slags Urnyrer. Brandt med Flere ere qgs^a komne 

 til en lignende Antagelse, nemlig at de ere Excretionsor- 

 ganer. 



