Islands vulkanlinier. 151 



Til orientering for det folgende skal först kun nævnest 

 De 2 langt udslikkendc halvöer i sydvestfjerdingen er Sne- 

 fells i Nord og Reykjanessets i syd. Det store vand ved 

 Reykjanessets halvö er Thingvallavatn. Det er her — i fort- 

 sættelse af våndets grænselinier de 2 store milelange spal- 

 ter (eller gjå) findes : Alimannagjå og Hrafnagjå. Det store 

 vand i nordvestfjerdingen er Myvatn. Her findes ligeledes 

 milelang en snevrere og i en anden retning strygende gjå. 



Jöklerne ere således fordelte: Snefellsjökel i vest ved S. 

 Midt i landet i 2 fjerdinger Hofsjöklen, i vest for denne 

 Balljöklen med omkringliggende mindre, nemlig i nord Ey- 

 risjöklen med sin retvinklede uhyre fjeldfod, i vest Ok, der- 

 hos Skjaidbreidvulkanen (S) og flere. 



Sydligst i landet i 2 fjerdinger ligger Myrdalsjöklen med 

 sine vulkaner og sin atter i en anden retning pegende gjå 

 ved Kötla. Den store Vatnajökel ligger i sydostfjerdingen. 



En stor del af landets natur kan læses af Gunlaugssons 

 kart, hvor ikke alene disse store jökelfjelde, men også vel 

 de allcrfleste for alles öine vitterlige lavaströmme (hraun) 

 med nogle tilhörende kratere , askemarker, ja mangen af 

 de dybe og lange spalter ere nedtegnede på sit sted, der- 

 hos de springende eller kogende kilder, som afsætte kisel 

 og svovl, eller geysirer og solfatarer. 



Disse sidste — springkilderne og de naturlige svovl- 

 verksteder — ere udtryk for de vulkanske ettervirkninger. 

 Professor R. Bunsen især har udforsket deres mekanisme og 

 mange slags lovmæssige produkter. Sartorius von Walters- 

 hausen har samlet flere særdeles talende kjendsgjerninger 

 til at udtale den sats, at den nuværende periodes vulkanitet 

 på Island ytrer sig på en bestemt linie i den retning, som 

 Heklalinien (H. T. H.) angiver. Islands gammelvulkanske 

 og nyere produkter ere især nöie granskede af professor 



