152 Th. Kjerulf. 



Zirkel. Derhos (indes et forsög til at fremstille et geolo- 

 gisk kart af C. W. Paijkul i Kgl. Svensk. Vet. Akad. Handl, 

 bd. 7. 



Forfatteren har i sin tid i en reiseberetning over en 

 undersögelse af en del af Island i 1850, trykt i delte tids- 

 skrifts 7de bind, leilighedsvis nævnt og opregnet nogle af 

 de flere slags spaltelinier, som så påfaldende danne på en- 

 gang et grundelement i Ölandets indre bygning, i dets vul- 

 kanske virksomhed og i dets ydre fjeldformer, såvelsom i 

 opkneisende höidedrag, indskjærende ijorde, udspringende 

 halvöer og i hele kystkonturen. Her skal nu kort opregnes 

 disse linier, hvis retninger i 4 figurer må sammenholdes med 

 træsnittet, som repræsenterer Islands kart. De ere: 



1 Vulkanernes egne nye spalter, således som de iagt- 

 tages direkte opspringende ved udbrud. (Fig. 1). 



2. Ældre, store , åbne spalter i lavaströmmene og 

 Askemarkerne, synlige på Gunlaugssons kart. (Fig. 2). 



3. De springende eller varme kilders, Geysirer og Sol- 

 fatarers spalter (fig. 3). Disse retninger, som må tilhöre 

 dybtgående spalter, da virksomheden i dem bærer med sig 

 produkter fra dybet, fremkomne synlige for oiet, når man 

 på stedet forener flere kilders punkter ved tænkte linier. 

 Ikke sjelden ligge kildernes huller i streg efter hverandre' 

 snart på en eneste, snart på flere paralelle. Der er da in- 

 gen tvivl om linien. Andresteds kan være tvivl. 



4. De dybt i fjeldenes indre bygning indgribende, med 

 engang smeltet og oppresset stenmasse nu fyldte spalter» 

 eller gangenes linier. Også disse linier ere ofte særdeles 

 påfaldende for den reisende, idet gangene mangesteds rage 

 lidt op eller ud som en tynd mur. De gjenfindes i alle 

 korrekte tegninger af store fjeldmure fra vedkommende egue 

 på Island. 



