158 Th. Kjerulf. 



Et af de voldsomste og skrækkeligste udbrud overhovedet i 

 vulkanernes historie var Skaptarjöklens i 1783. Det udsendte 

 lava i 2 arme, den ene 9—10 danske mile langt, den an- 

 den 4^ mile. Asken nåede ikke alene til Færoerne, men 

 den såkaldte torre tåge, som ved den tid iagttoges först i 

 Danmark, siden over en del af det övrige Europa, var — så 

 mener Charles Martins — den samme stövregn. 



Kötla, som næst Hekla viser jævnligst udbrud mellem 

 de islandske vulkaner, ligger på Islands sydpunkt, hvor 

 kystlinien brækkes i vinkel. En linie fra Kötla til Skaptar 

 falder ligelöbende med Heklalinien, en linie fra Kötla over 

 nabovulkanerne Eyafjalla m. m. peger ud til iReykjanesseU 

 Selve Kötlas spalte eller gjå (kjædelsvælget) angives på 

 Gunlaugssons kart [som strygende nnv. Denne retning pe- 

 ger mod Hofsjökel. Balljökel og halvöens udspring ved 

 Skagafjorden — ligesom Myvatnslinierne pege fra Örefa • 

 syd til Melrakkas halvö i nord , ligesom Heklas linie pe- 

 ger mod næs og indskjæringer længst i no. 



Ligeså meget tilfölge beliggenhcden altså som på grund 

 af den eiendommelige rolle, som Kötla spiller i udbrudenes 

 tidsrække, synes det ikke meget dristigt at antage, at flere 

 dybe hovedspalter forenes ved dette sydligste punkt. 



Vi komme nu til Heklas linie. Hekla i sydvestfjerdin- 

 gen er af alle Islands vulkaner den mest omrygtede. Det 

 er en særdeles udpræget spaltevulkan, idet selve fjeldet har 

 en rygform, höitopragende mellem mange ligelöbende rygge 

 på hver side, og idet kraterne eller udbrudsâbningerne sætte 

 sig i række langs med ryggens hovedretning i en sv.-no. 

 opgabende spalte ved lulbrudene. Spalten lukker sig der- 

 næst etterhånden tilligemed kraterne, således al lor udbru- 

 det 1845, da Hekla længe havde hvilet, ingen krater såéS 





