Islands vulkanlinier. 159 



af J. Steenstriip i 178t, medens Schylhe i 1845 så spalten 

 åben og 5 kratere i rad langs efter den. 



Om antallet af Heklas udbrud synes nian ikke ganske 

 at ville enes. Schylhe oplbrer kun 18, Zirkel derimod 26. 

 Det kan vel være, at Hekla har fäet skylden for nogle ud- 

 brud, som ikke tilhöre det med rette. Mon ikke dette navn- 

 lig skulde gjælde om det af nogle som förste opförte ud- 

 brud 1004? 



Heklas höide angives på Gunlaugssons kart, målt för 

 udbruddet 1845, til 4,961 fod. Jeg har målt Hekla i 1850 

 til 4,532 fod. Da man fra Vesuv på det allertydeligste har 

 fået at vide, at vulkanernes höide er foranderlig med ud- 

 bruddene, er denne vistnok store forskjel ikke så ganske 

 usandsynlig. Det udbrud, som i Islændingernes skrifter god- 

 kjendes som det förste, var 1104 i „den store sandfalds vin- 

 ter", det andet udbrud 1158 var samtidigt med „det store 

 mörke". Disse navne angive askeregncn. Som de voldsom- 

 ste udbrud regnes gjerne det i 1300, da berget brast på 

 den ene side efter længden, i 1693, da asken bares til Fær- 

 öerne og vestkysten af Norge, i 1766, daRangåen blev til- 

 stoppet af pimpsten, og höiden af askesöilen over krateren ■ 

 regnedes til 16,000 fod. Ved udbruddet 1845 brast spalten 

 op, og på den dannedes 5 kratere. 



De 2 kegler Hågånga i lavaen med samme navn, ved 

 Vatnajökelcns vestpynt, ligge på Heklakjædernes forlæn- 

 gede linie, og ere udenlvivl eruptionskegler. Dernæst i 

 samme linie findes Trölladyngja, omtrent midl i landet. Her- 

 fra opföres på listerne 6 udbrud. Fremdeles fra Herdubreid 

 længer i no. vides mindst 2 udbrud. 



Disse vulkanske udbrudssteder ligge på en og samme 

 linie fra sv. til no. Det er Heklalinien, H. T. H. 



Omkring Trölladyngju med Herdubreid i syd og My- 



