162 Th. Kjerulf. 



kanudbrud siden landets optagelse, kunde man vel muligvis 

 udfindetfnogen 'periodisk virksomhed, så (sluknende og så 

 gjenoptaget, men i det hele vandrende, på de ovenfor dels 

 antydede dels bestemtere påviste linier. Men flere af vul- 

 kanerne ligge i så öde egne, at udbrud der ikke kunne for- 

 modes at være optegnede med fuld sikkerhed. Og dertil vel 

 kommer den sparsomme befolkning i den ældste tid. 



Men skulde det kunne antages, at efterretningerne om 

 udbrudsstederne foreligge nogenlunde gyldige og fuldstæn- 

 dige, da kan det ikke undgå opmærksomheden, at de ældste 

 udbrud vise vestlandet, de yngste derimod östlandet. Og da 

 nogle bestemte linier på en særdeles håndgribelig made der- 

 hos udpege sig, kunde man slutte, at den vulkanske hoved- 

 virksomhed, idet den langsomt vandrer, arbeider med sine 

 ytringer i de nærmest forhånden opbrudte linier, der så 

 tydeligt gjennemskjære hele öen. 



Det sees nemlig også af udbruddenes tidsrække, at en 

 Heklalinie udpeges fra Hekla til Herdubreid (H T H) i syd- 

 vest—nordost, videre flere paralelle Myvatnslinier lige fra 

 Myvain med Leirhnukr og Krafla CL K) til Örefa (Ö). Ud- 

 bruddene fra Myrdalsjöklen m. m. (E S K)) med Kötlugjå 

 hvilke sjelden falde samtidig med Hekla, synes derhos vir- 

 kelig! at pege på andre forbindelseslinier, dels med Reykja- 

 nesset öst-vest, dels maske mod Balijökel (hvis dette udbrud 

 er sat rigtigt) næsten i samme retning som Kötlaspalten 

 selv, eller sso— nnv. 



Når Heklalinien arbeider som stærkest, hvile de andre 

 linier i regelen, og omvendt, når en af de andre linier ar- 

 beider slærkt, hviler Heklalinien. 



De sidsle 10 års udbrud vise ikke mindre tydeligt, end 

 overblikket om hvad de forskjellige slags spaltelinier i Island 





