224 Dr. 0. J. Broch. 



den senere Periodes Vedkommende ved 86 Ars Alderen 

 blev suppleret efter Tabellen fra Enkekassen for Mænd i 

 Almindelighed. 



Det sees af ovenstående Tabeller at Dödeligheden ty- 

 delig^har forbedret sig fra den förste Periode, 1816— 1848, 

 til den sidste, 1849— 69, altså i et gjennemsnilligt Tidsrum af 

 27 til 28 År, så at den for Alderne 25—50 År, for hvilke 

 Aldersklasser i den forstnævnte Periode nogenlunde tilstræk- 

 keligt Antal Erfaringer haves, i Gjennemsnit kun udgjör 

 omtrent det Halve mod i den sidstnævnte Periode. 



Dette Forhold er omtrent det samme som ovenfor fand- 

 jes for Læger i de samme Aldersklasser, 25 til 50 År, mel- 

 lem Dödeligheden i de to Tidsrum 1814—44 og 1845 — 73? 

 altså med et Tidsmellemrum afsoÅr. Dödeligheden for 

 Aldersklasserne 25 til 50 År har altså fra 1829 

 eller 1831 til 1859 (Midtpunkterne af de to undersögte 

 Tidsrum) såvel for Læger som for Theologer af- 

 taget til omtrent det Halve, 



Men medens denne betydelige Forbedring i Dödelig- 

 hedsforholdene for Læger strækker.sig videre op til mellem 

 60 og 65 Års Alderen, synes den for Theologer at standse 

 ved 50 Års Alderen. 



For de höiere Aldere synes Dödeligheden at være 

 noget tiltaget, men hvormeget kan på Grund af det ringere 

 Antal Iagttagelser ikke med Bestemthed siges. Det er iöv- 

 rigt en Selvfölge at, når færre dö i de lavere Aldere, må 

 til Gjengjæld flere dö i de höiere Aldere, da den samlede 

 Livsvarighed ikke voxer i Forhold til Forbedringen i Döde- 

 ligheden i de lavere Aldere. 



1 Tidsrummet fra 1849 til 1869 har Dödelighedsstyrken 

 for Theologer fra det norske Universitet vadret særdelesjævi 

 lige op til del 40de Ar, i Gjeimemsnil o, 4 pCl. ärlig, derfra 



