230 C. de Seue. 



kun målt i Kristianiafjorden og endel af vestkystens fjorde , 

 som stå i umiddelbar forbindelse med den varme havstrøm 

 udenfor, og det kunde være mulighed for at fjordene østen- 

 for Nordkap, der er noget anderledes situeret end de tid- 

 ligere undersøgte, i sine temperaturforhold var eiendom- 

 melige. Jeg valgte Porsangerfjorden, hvor jeg med damp- 

 skibet kunde komme temmelig langt ind , og hvor jeg 

 kunde have 3 dage til min disposition, inden jeg med det 

 fra Vardø tilbagegående dampskib drog sydover. 



De instrumenter, ieg benyttede, var et Casella-Millers 

 dybvandsthermometer, en dybvands-cylinder af den sæd- 

 vanlige konstruktion og flere almindelige thermomètre 

 verificerede før, under og efter expeditionen. 



Hvad Casella-Millers dybvandsthermometre angår, da 

 er min erfaring den, at de kan være gode, og forudsat, 

 at temperaturen ovenfra og nedad er enten stadig aftagende, 

 eller stadig tillagende, vilde i en lidt praktisk observatörs hæn- 

 der kunne give meget pålidelige resultater. Ulemperne ved 

 dem er imidlertid ikke få og undertiden uovervindelige. 

 For en uerfaren og uøvet observatør, der ikke har anledning 

 til stadig at kontrollere dem, er de omtrent ubrugelige- 

 De væsentligste ulemper ved dem er følgende : 



1. Hvor temperaturvariationen med den tiltagende dybde 

 går snart i den ene retning og snart i den anden, vil 

 instrumentet, hvor nøiagtigt det end i og for sig er, ofte 

 ikke kunne give noget sikkert resultat. 



2. Instrumenterne kommer let i uorden. Ikke sjelden sætter 

 indexerne sig så fast, at de ikke kan flyttes ved hjælp af 

 magneten ; selv om man anvender flere magneter lykkes det 

 ikke altid at få instrumentet indstillet, hvilket selvfolgelig 

 umuliggjør benyttelsen. Meget ofte, især under landtrans- 

 port, men også ellers, kommer instrumentet i uorden derved, 



