234 C. de Seue. 



nåedeikke så langt. For et hurtigt overbliks skyld har jeg 

 sat observationerne (fig. 2) op i en kurve, til hvis konstruk- 

 tion er benyttet samtlige observationer, og som altså skulde 

 give forestilling om, hvorledes temperaturen gjennemsnitlig 

 varierer med dybet. Konstruerer man sig af de foreliggende 

 observationer en kurve for hvert sted, så vil man se, at 

 samtlige disse kurver har megen lighed med hverandre, 

 hvilket selvfølgelig betyder at temperaturvariationen med 

 dybet er meget ensartet på de forskjellige steder. Men går 

 man i detail, så vil man finde en ikke særdeles stor, men 

 dog temmelig tydelig udpræget forskjellighed. Dette sees 

 bedst på de konstruerede temperatursnit (fig. 3). Af tver- 

 snittet kan sees, at midtfjords, hvor dybden var mindre 

 end til begge sider, ligger isothermerne tættere sammen 

 (især i dybet) end til siderne for denne grund. Variationen 

 er altså stærkere. eller det koldere vand skyder sig op på 

 grunden, et fænomen, som forøvrigt tidligere flere steds er 

 iagttaget i strømninger gjennem snævre sund. Ligeledes 

 sees af samme tværsnit, at isothermerne bøier sig opad 

 mod begge kyster, hvilket maske kan betragtes som et 

 analogon til det samme forhold ved banken i midten 

 Betragter man temperatursnittet langsetter fjorden så 

 finder man her antydning til, at på det dybere sted 

 skyder det koldere vand sig langt op mod overfladen, altså 

 et resultat aldeles modsat til det man finder af tværsnittet. 

 Det gjør adskillig forskjel, ora man lægger længdesnittet 

 gjennem steder af mere eller mindre forskjellig dybde. 

 Således sees det, at på længdesnittet gjennem punkterne 

 2, 6 og 5 viser isothermerne sig langt mere buet mod 

 overfladen end pa længdesnittet gjennem punkterne 3, 6 og 

 5, hvor der kun findes en antydning hertil Isothermfla- 





