Undersøgelse af Svartisen. 255 



snefjelde vist sig omtrent umulige at få fæstet på billedet. 

 No 6 viser Svartisgletscherens øvre del og noget af sne- 

 bræen Det er påfaldende, hvor høit op isen er snebar, 

 jeg antager indtil omtr 3500 fod, men de klimatiske for- 

 hold var også denne sommer og den foregående vinter 

 sjelden gunstige i denne henseende, No. 7 og 8 viser dele 

 af snebræen i NV for gletscheren. Nogle mindre gletschere 

 sees også. Den største del, af hvad man på disse foto- 

 grafier ser af snebræen, har antagelig afløb til Langevandet. 

 No. 9 er et fjeld beliggende i vestlig retning for Burfjeld. 

 Fraregnet enkelte ubetydelige snefiækker hist og her var 

 det aldeles snebart, men dets fuldstændige nøgenhed (liche- 

 ner fandtes formodentlig, skjønt farven ikke tydede på det) 

 viste åbenbart, at det i sædvanlige sommere var snedæk- 

 ket; dets høide var antagelig raellem 3 og 4000 fod. Fra 

 toppen af Burfjeld, som efter min måling ligger 3065 fod 

 over havet, har man til de fleste kanter en vid udsigt, og 

 jeg kan kun beklage, at det trods gjentagne forsøg ikke 

 lykkedes mig at overføre den helt og holdent på glasset. 

 Mod NO, N og NV begrændsedes udsigten af Svartisen og 

 dens nedglidende gletschere og de fra dens kanter opstik- 

 kende fjeldtoppe, der især mod NV danner pittoreske grup- 

 per. Mod S og SV ser man ned mod Langevandet og de 

 indre dele af Ranenfjord. Mod O ef udsigten mindst vid 

 og spærres af Svartisvandets fjeldsider. 



Bjergarten på denne kant af bræen er glimmerskifer 

 der især på Svartisvandets nordostside er meget rig på, 

 granater. Skiferfladerne har i Burfjeld ca 15° fald mod 

 øst og sydost. Det samme er tilfældet ved Svartisvandets 

 vestside; på nordsiden er faldet svævende og tildels svagt 

 sydligt; hvorledes forholdet er langs våndets midtere og 



