256 0. de Seue. 



sydostlige del kj ender jeg ikke. Foruden granatførende 

 glimmerskifer forekommer på dette strøg også massive 

 bjergarter. Således var bjergarten ved min første måle- 

 station på østsiden af gletscheren granitisk og viste sig 

 som sådan i dagen på dette sted ved en høide af 1088 

 fod. En lignende massiv bjergart forekom også på den 

 sydvestlige steile side af Burfjeld. Det syntes at være 

 regel i dette strøg, at fjeldene faldt steilt af mod SV men 

 havde jevne skråninger mod NO. Skiferen ved den ene 

 ende af Svartisvandet lå efter det ovenfor sagte i lagstil- 

 linger, der tenderede mod at være Synklinale, og fordyb- 

 ningen hvori våndet har sit leie, tør maske være fremkom- 

 men ved at massiverne har løftet lagene op til begge sider 

 Jeg kan her ikke undlade at gjøre nogle bemærkninger 

 om den theori, der opstiller indsøer og fjorde som dannede 

 ved gletscher. At en gletscher ved hjælp af stenene og 

 gruset under den kan afnytte fjeldet betvivles vel ikke 

 længere af nogen; men det er, synes mig, et så voldsomt 

 fantasisprang fra de høist fodsbrede gletscherfurer og til 

 dale på gjennemsnit af tusinder fod, at man nok kan blive 

 betænkelig. Man tager naturligvis tilhjælp tusinder af år, 

 og man kan vel ikke godt benægte muligheden af, at når 

 en gletscher spækket med sten i årtusinder bevægede sig 

 over en fjeldflade, så vilde der fremkomme en stor fordyb- 

 ning, men jeg kan ikke skjønne andet end at denne for- 

 dybning måtte få en meget regelmæssig form og have et 

 ganske andet udseeude end vore krogede og ujevne dale 

 og sundene mellem vore utallige holmer og skjær. Der 

 gives vistnok dale, der er meget symmetriske, og hvor man 

 oppe på siderne kan se meget jevne fjeldflader, der oven- 

 ikjøbet kan vise skuringsmærker, men for det første er 



