258 C. de Seiie. 



grus, og denne bevægelse må foregå gjennem lange tider, 

 At indlandsisen i lange tider har bevæget sig fra de høiere 

 liggende landpartier mod de lavere og lige ud i havet 

 tvivler jeg ikke om; men hvad jeg tvivler om er, at denne 

 indlandsis stadig har været spækket med sten og grus. 

 At fjeldfladerne før indlandsisens dannelse har været over- 

 sået med sten og grus er meget muligt, men når nu dette 

 ved isens bevægelse udåd var ført væk, var så dalenei 

 indsøerne og fjordene færdige? Svares hertil „ja", så har 

 jeg følgende indvending at gjøre: Ved vore nu existerende 

 større gletschere ser man, at store klippestykker knuses 

 og opslides, ved at isen trykker dem mod hverandre og 

 mod fjeldet, uden at man næsten kan opdage slitagen på 

 fjeldet, hvilket viser, at der skal en forholdsvis stor mængde 

 skuringsmateriale til for at frembringe et synligt resultat. 

 Men om endog fjeldet blev slidt ligeså meget som stenene^ 

 og disse var store som hus og lå side om side over den 

 hele fjeldflade, mod hvilken de trykkedes ved vægten af 

 tusinder fod is, så fik man dog ikke skuret væk mere end 

 materialets volumen, og denne skuring vilde ikke koncen- 

 treres i de mulige fordybninger ; thi isen vilde under et 

 sådant tryk på grund af sin plasticitet fylde rammene mel- 

 lem stenene og hindre dem fra at falde ned i fordybnin- 

 gerne. Det kunde have sin interesse at vide, hvorlænge 

 det vilde vare, inden stenene blev opslidt, men det er ikke 

 så ganske let at gjøre en beregning herover; kun tror jeg 

 nok, at alle gletscherkjendere vil være enige i. at dersom 

 det gik saa rask med disse stene, som det nu går med 

 stenmaterialet under gletscherne, sft vilde der ikke gå 

 mange Ar (neppe hundreder) hen, inden de var pulverisere^ 

 Hvis man svarer „ja" til det ovenfor fremsatte spørgs- 



er. 



